DETTA HAR HÄNT
Hämta Invincible.
Han är nyckeln till det här kriget.
Men jag har inte återhämtat mig efter Rick.
Jag visste inte om Nolan var vid liv.
Nu har han lämnat en planet i ruiner och hans nya barn sitter i mitt kök.
De tog över Rus Livingston
och är kapabla att ta över miljoner fler.
Många kan bli skadade.
Kom tillbaka välbehållen.
Läs mina böcker, Mark.
Dö snabbt, idioter.
De är för många!
Stå nära!
Nej! Eve!
Helvete.
Så modig.
Men är det den modiga mannen som överlever?
Eller är det den som väntar
tills hans motståndare är för skadad för att slåss?
Gör det bara, din jävel.
Skydda dem, Guardians!
Vakna, Eve!
Rudy!
Nästan klar.
Vad ni än försöker göra, kommer ni att misslyckas.
Ni kunde ha blivit användbara tjänare.
Istället måste ni dö.
De är för många!
Vi får inte ge upp!
Åh, nej.
Se upp där nere!
Jag är inte stark,
men jag kan ge dig några minuter.
Det är allt jag behöver.
Det kittlar.
Vad gör ni?
Shapesmith?
Snälla, skynda dig!
Rudy?
Färdig.
Säg åt dem att...
Tryck av den nära Rus.
Någon? Snälla, skynda er!
-Någon? -Ge mig den!
Jag gör det.
Hur vågar du?
Sluta!
Du vet att jag är starkare och snabbare.
Svik oss inte.
Täck mig.
-Nej! -Håll ut!
Vi är nästan framme!
Nej!
-Nej. nej, nej! -Shapesmith!
Jag kan inte hålla dem nere!
Jag har dig!
Ja! Vi gjorde det!
Jaså?
Vi sa att vi är för mäktiga.
De vaknar.
Det kanske finns kraft kvar?
Ett stort "kanske".
Invincible!
Nu!
Mår du bra?
Ja.
Skönt att vara mig själv igen.
Hurra! Tio av tio. Vi måste sticka.
Var är jag?
Vi förklarar senare.
Guardians är döda.
Så döda att de har ställt till
med en röra i er lilla missilbas.
Jag vet inte om fläckarna kan skrubbas bort.
Gå med på mina krav, så kanske jag skonar halva nationen!
Helvete!
Se där.
Vilken modig liten soldat.
Förlusten av din hjärna
har visst inte påverkat dig särskilt.
-Så sorgligt. -Tyst.
-Du kanske är för dum för att inse... -Tyst.
-...att du ska vara död! -Jag sa...
Tyst!
Snälla.
Snälla!
Jag fattar inte att du sköt mig i huvudet!
Sir!
Mår du bra?
Varför...
Vilken märklig fråga.
Jag mår bra.
Prima.
Aldrig mått bättre?
Du känner mig.
Jag är praktiskt taget...
Han måste till operation. Hämta en bår!
Jösses!
Jag tänker aldrig äta sushi igen.
Hangaren är där framme!
Stanna!
Tack för att ni räddade oss från sequiderna.
Inga problem.
Vi måste sticka.
Vi kan inte tillåta er att ge er av med förrädaren.
Jag?
Det här är ditt fel.
Du måste straffas.
Vad för straff?
Döden.
Jag förstår.
Fort! Snabbare!
Det går inte snabbare!
-Vilken knapp skjuter tillbaka? -Jag vet inte!
Jag har bara varit i en sån här en gång.
På en skolresa!
Öppna luftslussen.
Förlåt!
Du var fantastisk!
Tack.
Ja, du vet, jag...
Jag tränade med de bästa. Eller hur?
Jag...
Bra jobbat.
Tack. Detsamma.
Mår du bra? Du verkar skakad.
Det var obehagligt att bli kontrollerad av sequiderna.
Och att inte ha min rustning var väldigt stressigt.
Det menar du inte. Det var galet.
Tack och lov kunde jag kontrollera min rädsla denna gång.
Jag förändrade mig.
Jag fixade problemet.
Jag kan göra det...
Nej.
-Det vore bäst... -Jag sa "nej".
Förlåt. Jag menade inte...
Okej.
Kan vi göra det här utan att du kissar på mig?
Tack för uppdateringen. Skönt att Mark och de andra är trygga.
Men låt oss vara ärliga.
Det är inte därför du är här.
GDA har en hel avdelning tillägnad till superhjältebarn.
Ja, ett topphemligt regeringslabb är perfekt för ett litet barn.
Vi målar moln i taket.
Efter allt Nolan gjorde mot dig
ska du inte uppfostra hans barn.
Låt oss hjälpa dig.
Mamma.
Älskling, din mamma är långt borta. Och din pappa...
Det här handlar inte om Nolan eller mig.
Det handlar om Mark.
Det här barnet är Marks bror.
Hans enda bror.
-Vilket gör honom till min familj. -Debbie.
Jag uppfostrade Mark som räddade världen.
Igen.
Jag vet vad jag gör.
Eller hur?
Okej. Du vinner.
Vi finns här om du behöver oss.
Håll mig uppdaterad.
Dags att sova.
Välkommen tillbaka, kapten Livingston.
Får jag åka hem?
Jag vill hem.
Sequider sover inte.
De lät mig aldrig sova.
Jag kommer att behöva en låda topsar
för att få ut allt slem ur öronen.
Du har tur som bara fick det i dina... öron.
Duktigt, Oliver.
-Oliver? -Mark!
Bror-bror!
Döpte du honom efter morfar?
Han behövde ett namn istället för "Nolans utomjordingsbarn".
Det är fint.
Jag gillar det.
Kate Cha var... en orädd krigare.
Hennes krafter må ha kommit från en familjeförbannelse,
men hon såg dem som en gåva...
...för att hjälpa andra.
Det var Kates verkliga kraft.
Hennes orubbliga tro...
...att den här världen är god.
Även när den dödade henne om och om igen,
slutade Kate aldrig tro på det.
Hon uppmuntrade mig att tro.
Kate Cha var... en själsfrände.
Det var...
Det var en fin ceremoni.
Skönt att det inte regnade.
Kate hatade regnet.
Varför känner jag så här, Markus?
För att du älskade henne.
Jag älskade många innan Kate.
Alla av dem dog.
Men det här...
Det är annorlunda.
Jag trodde att vi hade mer tid.
-Hur mår... -Hur går skolan?
Förlåt, du först.
Nej, börja du.
Går det bra i skolan?
Jag har börjat gå till föreläsningarna
i min pyjamas.
Det är befriande.
Hur mår din bror? Har han anpassat sig?
Har din mamma blivit tokig än?
Oliver mår bra
och de kommer överens, vilket är fantastiskt.
Hon har inte vant sig vid att tugga hans mat.
Tuggar hon hans mat?
Ja.
Thraxabarn har inte enzymer för att bryta ner fast föda.
Vi väntar på hans viltrumitkrafter.
Det här känns som en första dejt.
En dålig sådan.
Jag har saknat dig.
Detsamma.
Jag trodde college skulle bli annorlunda.
Eller hur?
Plugga sent på kvällen,
hemliga fester, umgås med min flickvän.
Istället umgås vi mindre än innan college.
När mina vänner frågar var du är
säger jag alltid: "Mark pluggar till ett prov",
eller: "Han åkte hem över helgen."
Jag vill inte ljuga för dem.
Jag har ingen att prata med om det.
William är mer din vän än min.
Jag vet.
Vårt första år på college och att bo själva
och vi går miste om det.
Om jag bara inte hade krafterna.
Då hade jag kunnat vara med dig
och glömma allt annat.
Men du har krafter.
Du har en skyldighet att göra världen bättre.
Om du inte kände så hade vi inte dejtat.
Vad gör vi nu?
Mark! Se vem som är tillbaka!
-Rick! Hur mår du? -Hej, Mark.
Bra, antar jag?
Han mår jättebra. Läkaren har skrivit ut honom.
Enligt Donald kan han återvända till Upstate.
Jag ska underlätta hans övergång.
Hör av dig om du behöver mig.
Tack.
Kom. Jag övertalade skolan
att ge dig ett eget rum nära oss.
Jag har redan inrett det.
Rick ser ut som sig själv.
Som att inget har hänt.
Men något hände.
Han gick igenom intensiv kroppsrekonstruktion.
Den typen av trauma kan...
...återuppstå.
Mår du bra, Donald?
Hälsa honom att jag tittar till Rick senare.
Okej.
Hej då.
Du ser för jävlig ut.
Och det kommer från mig.
Du ska visst få en ny hand.
Ja.
Vilken tur jag har.
Hur mår Rae?
Han håller ut.
När kulan gick genom mitt huvud
såg jag livet passera revy.
Jag har alltid trott att det var skitsnack, men det är det inte.
Jag gillade inte vad jag såg.
Jag var så dum mot Kate.
Och mot Eve.
Mot alla kvinnor jag har dejtat.
Ingen av dem förtjänade det.
Varför krävdes ett skott i huvudet för att jag skulle inse det?
Vad är det med superhjältar och rädda liv,
samtidigt som vi förstör dem?
Jösses.
Ut med det.
Vadå?
Varför ser du ut så där?
Ledsen och grejer.
Mark!
Hej, Eve.
Är du här för att träffa Rex?
Ja. Jag tittar förbi när jag kan.
Dessa?
Rex gillar heminredningstidningar.
Kanske för att han aldrig har haft ett hem.
Vi har inte setts sedan Kates begravning.
Mår du bra?
Ja.
Jag mår bra.
Jag måste kila, men vi ses.
Okej.
Hej då.
Eve!
Bringaren av vårfärger och vattenfallsbänkskivor.
Du är den enda jag vet som fortfarande läser tidningar.
Jag är kultiverad och internet suger.
-Jag träffade precis Mark och... -Jag vet, eller hur?
Han och Amber är...
Vad betyder det?
De tio bästa sovrumsförändringarna?
Ja, tack.
Helga.
Har du varit barnskötare i trettio år?
Barn är mitt liv.
Ditt CV är väldigt imponerande.
Ja.
Men du är nog inte rätt för oss.
Inte?
Nej.
Jag anställer inte en spion.
Spion? Jag förstår inte.
Jag var gift med Nolan i tjugo år.
Jag vet vilka som jobbar för Cecil.
Tack ska du ha.
Adjö.
Han ger sig inte.
Hej. Jag heter April Howsam, du söker en barnvakt?
Innan vi börjar ska du veta att Cecil skickade mig.
Jag fick inte berätta,
men jag vill inte vilseleda en potentiell arbetsgivare.
Speciellt någon som behöver hjälp med sitt barn.
Kom in.
Som du ser har jag lång erfarenhet
av att jobba med begåvade barn, från nyfödda till tonåringar.
Du vet att Oliver är...
Hälften thraxan, hälften viltrumit.
Jag vet också att Nolan Grayson, Omni-Man, är Olivers far.
Och att din son Mark, Invincible, är Olivers halvbror.
Du har blivit ordentligt informerad.
Min filosofi om barnuppfostran är enkel.
Uppmuntra ett barns naturliga nyfikenhet för världen...
Varsågod, lillen.
Samtidigt som du ger honom ett säkert utrymme att växa och lära sig.
Jag kan också spela vaggvisor på en ukulele.
Jag uppskattar din ärlighet, April.
Men jag vill inte ha en GDA-agent i mitt hus
som tar order från Cecil om hur Oliver ska uppfostras.
Det finns få människor i världen med mina färdigheter.
Det ger mig anställningstrygghet och frihet från statlig tillsyn.
Jag jobbar för dig, inte Cecil.
Punkt.
Du bestämmer.
Inte han.
Mamma bestämmer.
Ser du? Oliver vet vem som har ansvaret.
Mamma bestämmer.
Fint ställe du har här, Eve.
Cecil.
Det påminner om min uppväxt.
Jag ville tacka dig personligen
för din hjälp med sequiderna.
Det finns en plats för dig med Guardians.
-Cecil... -Dupli-Kate är död.
Rae och Rex är på sjukhuset. Och Immortal är...
Han är inte vid sina sinnens fulla bruk.
Vad säger du? Redo att gå med i teamet?
Du känner hälften av dem redan.
Cecil.
Jag vet fortfarande inte vilken slags hjälte jag vill vara.
Det är inte den typen av person du behöver i Guardians.
Du vet var jag finns om du behöver min hjälp.
Och du vet var jag finns om du ändrar dig.
Tack för din tid. Jag ska lämna dig med din gäst.
Vilken gäst?
Eve? Är du där?
Amber?
Ditt hus smälter in med träden.
Jag gick förbi det fem gånger.
Har du tid?
Det kommer att ta fyra timmar till.
Vill du ha det snabbt eller rätt?
Hej, Art.
Mark.
Är det du?
Lämna din dräkt så fixar jag den.
Jag kom för att prata.
Men om du är upptagen...
-Vad bekymrar dig? -Tja...
Jag förstår.
Tjejproblem.
Är det så uppenbart?
Det syns på dig.
Sätt dig.
Jag älskar Amber. Jag vill vara med henne, men...
Det känns som att universum konspirerar mot oss.
Det spelar ingen roll om du är en superhjälte eller inte.
Förhållanden är svåra.
Tro mig, jag har haft många.
Jag har bara dejtat en kille.
Rex var min första seriösa pojkvän.
Vilket är sorgligt och pinsamt att erkänna högt.
Vi måste börja någonstans.
Vi hade känt varandra i flera år, det kändes vettigt.
Och det var bra ett tag.
Tills jag fick nog av
att han alltid var otrogen.
Det var lögnerna som gjorde mest ont.
Han fick mig att ifrågasätta mig själv.
Det sög.
Ja. Lögnerna var värst för mig med.
Men jag trodde att det skulle lösa sig.
Mark sätter livet på spel för främlingar och det krävs...
Mod att inte bry sig om vad andra tycker.
Förstår du?
Amber gör alltid det rätta. Det är inspirerande.
Hon gör mig bättre.
Vilken tjej.
Vad är problemet?
Problemet är att jag är...
Invincible.
Oavsett om det är en tsunami eller en galning med raketgevär till armar
måste Mark släppa allt och ge sig av.
Ja. Allt.
Inklusive dig.
Det gör inget om han ställer in vår dejt eller inte hör av sig.
Han räddar världen.
Det är att han får mig att känna mig som en...
Idiot. Jag behandlar henne som min pappa behandlade mamma.
Vi klagade aldrig för vi kände oss som idioter
och vi ville inte distrahera honom från att rädda världen.
Amber förtjänar inte det.
Hon förtjänar bättre.
Om ni inte alltid kan vara tillsammans
måste ni ta vara på tiden ni har.
Det går inte heller.
När vi är tillsammans känner jag skuld.
Som att jag tar honom från folk som behöver honom.
Mark behöver någon som...
Finns där för henne.
Som förstår vad hon går igenom på college och...
Hur det är att dejta en superhjälte.
Jag har ingen att prata med. Inte mina vänner eller familj.
Nu är jag lögnaren och inte han.
Jag visste att det skulle bli svårt, men inte så ensamt.
-Jag sviker Amber. -Jag sviker Mark.
Du räddar inte världen just nu.
Och Mark är tillbaka på jorden.
Jag antar frågan du måste ställa dig själv är:
-Varför pratar du inte med honom? -Varför pratar du inte med henne?
Gå hem, Mark.
Gå hem och var med din flickvän.
Ja. Tack för att du lyssnade.
Din mamma berättade vad som hände med din pappa på Thraxa.
Det måste vara jobbigt.
Att se honom igen.
Trots allt han gjorde, insåg jag inte hur mycket jag saknade honom.
Jag vet inte. Det kanske gör mig till en dålig person.
Det gör dig mänsklig.
Hans sista ord innan viltrumiterna förde bort honom
var inte "jag älskar dig" eller "förlåt mig."
Det var: "Läs mina böcker."
Varför sa han det?
Jag vet inte. Mamma har kastat ut hans saker.
Biblioteket hade hans reseböcker, men jag hittade inget.
-Nolan skrev mer än så. -Va?
Han skrev sci-fi-romaner under pseudonym när du var liten.
De sålde inte bra, så han gav upp.
Han gav mig dem som dricks en gång.
Han var ingen storslösare.
"Vilse i glömskans avgrund."
"Hatstammar på planeten Wrekk"?
Jag sa till Nolan att de var bra.
Riktigt spännande.
Jag läste dem aldrig.
Efter att byggnaden förstördes byggde de en ny.
Ett missat tillfälle om du frågar mig.
Jag...
Jag minns inte det här.
I KÄRT MINNE
Den hedrar D.A. Sinclairs... offer.
Offer?
Du är den enda som har återhämtat sig.
Är du hungrig?
De har ett nytt våffeljärn i matsalen.
Jag ser bilder ibland.
Sinclairs ansikte.
En skalpell.
Men det känns som någon annans mardröm.
Är jag mig själv igen, William?
Va? Såklart du är.
D.A. Sinclair tog så mycket av mig.
De hittade nog inte allt.
Vem är jag om jag inte ens minns vad som saknas?
Jag beklagar, Rick.
Det kommer att bli bra.
Jag lovar.
Vi klarar det här... tillsammans.
"Mannen med den oövervinnliga pistolen."
Fängslande titel.
"Lite var känt om Space Rider.
"Han var ett mysterium. En legend."
"Berättelser om honom sträckte sig över de tolv galaxerna."
Men en detalj förblev konstant.
Oändlighetsstrålen.
Den sades avge en ostoppbar energivåg
som förstörde allt i dess väg.
Men den krävde en stadig hand.
Och ännu viktigare, ett stadigt sinne.
Det var inte ett vapen att användas i all hast.
Ingen hade kommit nära nog att själva studera oändlighetsstrålen.
Space Rider såg till det.
Om oändlighetsstrålen är lika verklig
och kraftfull som berättelserna hävdar,
"utgör den ett enormt hot mot vårt uppdrag."
Okej.
"Vild planet, vilda bestar."
"Vårt uppdrag var enkelt.
"Att undersöka denna kärva planet
"och rapportera tillbaka till rymdkommandot."
Det första vi märkte var dess tyngdkraft.
Den var så stark att vi knappt
kunde röra oss.
Vi hittade inga användbara resurser
och var redo att återvända hem.
Men planeten hade andra planer.
Ragnarer.
På ett ögonblick var jag omringad och överväldigad.
Jag hade slagits mot varelser tio gånger så stora.
Men på grund av planetens tyngdkraft
hade dessa utvecklat en unik styrka.
Jag hade underskattat dessa varelser.
"Jag fruktade att planeten skulle bli min grav."
Vänta.
Det är inte sant.
Vad vill du, Cecil?
Bermuda.
Det ska vara fint så här års.
Vad pratar du om?
Dig.
Och en efterlängtad semester.
Vi bjuder.
Nej.
Det var ingen fråga.
Hur vågar du?
Läkarna är oroliga. Jag med.
Du vägrar prata med dem...
De ska inte rota igenom min hjärna!
Kates död var svår för oss alla, men du måste...
Jag mår bra!
Vad?
Skicka hit den.
Vad är det?
Någon är på väg från yttre rymden.
Omni-Man.
Vänta, Immortal.
Immortal!
Helvete. Donald.
Var sa Invincible att han bodde?
Skit. Det här blir svårt.
Hallå. Hej? Det har skett ett missförstånd.
Hur hör jag dig prata?
Det är mitt implantat.
Det låter oss kommunicera telepatiskt. Inget särskilt.
Ut ur mitt huvud!
Jag är inte här för att slåss.
Jag letar efter Invincible.
Invincible?
Omni-Man skickade dig.
Nej!
Och slappna av.
Jag vill inte skada dig, sir.
Det gjorde ont.
Nu har du gått för långt.
Jag ska döda dig!
Vi har precis träffats!
Sluta!
Invincible.
Vad pågår här?
Jag vet inte! Jag letade efter dig
och den här skiten attackerade mig!
Ni har väl skitar på jorden?
Allen är min vän. Han är god.
Min grej fungerar bara mellan mig och någon annan.
Inte mellan två andra.
Det är ett designfel. De ska visst uppdatera den.
Kan du berätta för honom?
Ja. Gärna.
Mark säger att jag är en vän, sir.
Han säger också att jag är rymdens konung.
Du bör vara snäll mot mig.
Och han hatar ditt fula skägg.
För det saknar de bästa delarna av ett skägg.
Dessa delar.
Jag tror dig inte.
Han tror mig inte.
Har Allen attackerat dig eller hotat dig?
Bra fråga.
Mark undrar om jag attackerade eller hotade dig. Vilket jag inte gjorde.
Du flög ut hit och attackerade mig.
Inte särskilt heroiskt, jordens superhjälte.
Jag...
Jag trodde att du var någon annan.
Vad fan är hans problem?
Hans flickvän dog nyligen.
Nu känner jag mig som en skit.
Ni har väl såna?
Om jag ska fortsätta använda det.
Vi måste prata.
Kan vi åka någonstans som inte är rymden?
Och till nästa gång, kan du visa var du bor?
JAG SAKNAR DIG
Det borde fungera.
På min planet betyder strumpan att någon har sex.
Ja. Samma här.
Hoppsan. Förlåt.
Du är större än sist vi sågs.
Det är vad som händer
när man nästan blir mördad av ett gäng viltrumiter.
Men hör här.
Min chef, Thaedus, är också en viltrumit.
Vad?
Eller hur? Han gjorde uppror mot imperiet för flera år sedan.
Då är ni två.
Det är inte mycket, men det är en början.
Om vi bara kunde övertyga din pappa.
Ja.
På tal om det.
De förde bort honom.
De ska avrätta honom. Om de inte redan har gjort det.
Det är... Oj.
Vilken berättelse.
Tror du att min pappa är död?
Jag vet inte.
De dödar ogärna sitt eget folk.
Det händer inte ofta längre.
Varför är du här?
Just det. Självklart.
På uppdrag av Thaedus och koalitionen av planeter,
ska jag eskortera dig till Talescria
för att diskutera vårt krig mot Viltrum-imperiet och vi behöver dig.
Packa dina saker, vi måste pysa.
Vad? Nej! Jag kom precis tillbaka från rymden.
Två gånger!
Jag tänker inte träffa din chef.
Vi kan stoppa viltrumiterna för gott.
Är inte det vad du vill?
Självklart!
Men Amber och jag har det svårt just nu.
Min mamma tar hand om min halvbror,
hon behöver mig.
Måste vi slåss nu?
Nej. Jag slåss inte mot vänner.
För jag skulle vinna.
Jag skulle skämmas.
Det är en ond cirkel.
Men jag borde ge mig av.
Thadeus blir inte nöjd.
Jag kanske kan hjälpa dig.
VILD PLANET, VILDA BESTAR
Jag har en idé, men jag behöver en andra åsikt.
Det här stället låter bekant.
Är det Space Racer?
Space Rider i boken.
Space Racer är en riktig legend.
Ingen vet om han är verklig.
Jag tror att allt i böckerna är verkligt.
Det är saker som kan skada viltrumiterna.
Därför ville pappa att jag läste dem.
Han visar hur vi kan besegra imperiet.
Kan jag skanna dessa och ta med till koalitionen?
Självklart.
Thaedus blir mindre förbannad om jag visar honom dessa.
Så.
Kul att se dig igen, Mark. Tack.
Och jag beklagar din fars förestående eller avslutade avrättning.
Tack. Jag förstår inte varför de förde bort honom
när de kunde ha dödat honom där.
Jag har hört rykten om ett viltrumitfängelse i rymden.
De kanske förde honom dit. Ska jag fråga runt?
Gärna.
När det är dags att attackera,
när ni behöver någon för kampen,
då är jag där.
Självklart.
Mark? Är du och Amber klara än?
Strumpan har suttit på dörren i timmar och jag måste sova.
Om en viltrumit ska avrättas, måste han bli läkt och hel.
Värdig att möta slutet av sitt liv med ära.
Även om hans brott saknade det.
Men även för ett sådant fegt förräderi finns det en väg till frälsning.
Återförena dig med ditt folk.
Låt inte detta bli ditt arv.
Du erövrade hundratals planeter.
Förde ära till imperiet.
Du var en av våra största krigare.
Hur lyckades ett ögonblick på jorden
förvandla dig till en svag, sentimental förrädare?
Svara mig!
Planeten och dess människor är giftiga om de kunde göra så mot dig.
De kommer också att få betala.
Jävla marsian.
Du kunde inte bara lämna mig att dö på Mars.
Var du tvungen att skräpa ner också?
Nej!
Låt mig hjälpa er.
Den sitter utmärkt.
Är den för ett särskilt tillfälle?
Jag besöker en gammal vän.
Skönt att vara hemma.
Undertexter: Victor Ollén
Kreativ ledare Jeni Orimalade