У ПОПЕРЕДНІХ СЕРІЯХ
Приведи Непереможного сюди.
Він ключ до того, щоб змінити хід цієї війни.
Але я досі збентежений тим, що сталося з Ріком.
Я навіть не знала, чи живий Нолан.
А він кинув ще одну планету в руїнах, і його нова дитина сидить у мене на кухні.
Вони керують Расом Лівінґстоном
і можуть заволодіти ще мільйонами нас.
Люди можуть постраждати.
Просто повертайся цілим.
Читай мої книжки, Марку.
Помріть швидко, вилупки.
Їх забагато!
Ближче!
Ні. Ні-ні-ні, Єво!
Трясця.
Ти такий сміливий.
Але хіба сміливі виживають?
Чи ті, хто чекає,
щоб його суперник був надто зраненим, щоб битися?
Просто зроби це, вилупку.
Охоронці, захищайте їх!
Ну-бо, Єво, уставай!
Руді!
Майже готово.
Що б ви не планували, нічого не вийде.
Ви могли б бути корисними слугами.
Натомість ми подаруємо вам смерть.
Їх надто багато!
Не можна здаватися!
О ні.
Гляньте вниз!
Я слабший, ніж Єва,
але можу не підпускати їх кілька хвилин.
Мені тільки це й треба.
Лоскітно.
Що ви збираєтеся робити?
Формотворець?
Прошу, швидше!
Руді?
Готово.
Скажіть їм, хтось має…
Натисни кнопку біля Раса.
Люди? Прошу, швидше!
- Люди? Хто-небудь? - Дай мені!
Я зроблю це.
Як ти посмів?
Припини!
Я сильніший і швидший, і ти це знаєш.
Не облажайся.
Прикрий мене.
- Ні, не треба! Ні! - Тримайся!
Ми майже там!
Ні-ні! Ні!
- Ні-ні-ні! - Формотворцю!
Я не можу їх стримати!
Зловив!
Так! Трясця, так! У нас вийшло!
Хіба?
Ми казали, що ми надто сильні.
Вони отямлюються.
Може, у цій штуці щось іще лишилося?
Це серйозне «може».
Непереможний!
Зараз!
Ти в нормі?
Ага.
Просто щаслива знову бути собою.
Так, ура! Десять із десяти. Тепер нам треба йти.
Де я?
Пояснимо пізніше.
Охоронці мертві.
Такі мертві, що нанесли бруду
на вашу дорогоцінну маленьку ракетну базу.
Я не певен, що вам вдасться колись відмити підлогу.
Погодьтеся на мої вимоги, і я розгляну ідею не знищувати пів нації!
Трясця!
Гаразд.
Погляньте на цього сміливого маленького солдата.
Схоже, втрата мозку
не так сильно вплинула на тебе, як я чекав.
- Боже. Як сумно. - Замовкни.
- Певно, ти надто дурний, щоб розуміти… - Мовчи.
- …але ти маєш бути мертвим! - Я сказав…
замовкни!
Прошу.
Прошу!
Я не вірю, що ти стріляв мені в довбану голову!
Сер!
Ви цілі?
Чому ви…
Це дивне запитання.
Я в нормі.
Усе прекрасно.
Хіба було краще?
Ви ж мене знаєте.
Я практично…
НЕПЕРЕМОЖНИЙ
Маємо негайно доправити його в операційну. Подайте ноші!
Боже!
Я більше ніколи не їстиму суші.
Ангар отам!
Стояти!
Ви врятували нас від секвідів, і за це ми вдячні.
Так, нема за що.
Дивіться, ми маємо йти.
Але ми не дозволимо вам піти із Великим Зрадником.
Це я?
Це ти у всьому винен.
Ти маєш лишитися тут для покарання.
Якого покарання?
Смерті.
Я розумію.
Уперед! Швидше!
Швидше воно не летить!
- Якою кнопкою відстрілюватись? - Я не знаю!
Я тільки раз був у такому.
Коли був малим. На шкільній екскурсії!
Відчиніть шлюз.
Даруйте!
Це було неймовірно!
Дякую.
Так, ну, знаєш, я…
Я тренувався з найкращими. Так?
Я…
Молодець.
Дякую. І ти теж.
Ти як? Здаєшся трохи… шокованим.
Це було неприємно, коли секвід контролював мій розум.
І бути без броні дуже нервово.
І не кажи. Там було повне божевілля.
На щастя, цього разу я міг контролювати свою реакцію на страх.
Я змінився.
Виправив проблему.
Я можу зробити те саме…
Ні.
- Але це просто позбавлено сенсу… - Я сказала ні.
Вибач. Я не хотів…
Гаразд.
Погляньмо, чи в нас вийде без того, щоб ти мене обпісяв.
Дякую за новини, Сіселе. Я рада, що Марк та інші в безпеці.
Але будьмо чесними.
Ти не тільки тому тут.
У ГОА є цілий відділ, присвячений дітям супергероїв.
Так, бо надсекретна урядова лабораторія — ідеальне місце, щоб ростити дітей.
Ми намалювали хмарки на стелі.
Після всього, що тобі зробив Нолан,
ти не маєш ростити це дитя.
Дозволь нам допомогти.
Мамо.
Любий, твоя мама дуже-дуже далеко. А твій тато…
Річ у тім, Сіселе, що йдеться не про Нолана чи мене.
Ідеться про Марка.
Ця дитина — Марків брат.
Його єдиний брат.
- Що робить його й моєю сім'єю. - Дебі.
І дозволь нагадати, що я виростила Марка, який щойно врятував світ.
Вкотре.
Я більш ніж кваліфікована.
Хіба не так?
Гаразд. Ти виграла.
Але ми поруч, якщо треба.
І я хотів би бути в курсі.
Час спати.
СПОЛУЧЕНІ ШТАТИ ПЕНТАГОН
Вітаємо вдома, капітане Лівінґстоне.
Мені можна додому?
Я просто хочу додому.
Секвіди не сплять.
Вони не давали мені спати.
Мені знадобиться ціла пачка ватних паличок,
щоб вичистити слиз секвідів із вух.
Так, пощастило тобі, що той слиз у тебе тільки у… вухах.
Молодець, Олівере.
- Олівер? - Марку!
Братик!
Ти назвала його, як дідуся?
Ну, йому потрібне було справжнє ім'я, окрім іншопланетне дитя Нолана.
Це добре.
Схвалюю.
Кейт Ча була… безстрашною войовницею.
І хоч її сили походили від родинного прокляття,
вона вірила, що це дар…
щоб допомагати тим, хто поруч.
У цьому була реальна сила Кейт.
Її непохитна віра…
що цей світ гарний.
Навіть коли він убивав її раз за разом,
Кейт не припиняла в це вірити.
І заохочувала мене до того ж.
Кейт Ча була… спорідненою душею.
Це була…
Це була гарна панахида.
Я радий, що не було дощу.
Кейт ненавиділа дощ.
Чому я так почуваюся, Маркусе?
Бо ти її любив, друже.
Я любив багатьох до Кейт.
І всі вони теж померли.
Але зараз…
Усе інакше.
Думав, у нас буде більше часу разом.
- Як мама? - Як навчання?
Вибач, ти кажи.
Ні-ні, ти перший. Прошу.
То навчання іде добре?
Та я на тому етапі, коли просто викочуюся з ліжка
і йду на пари в піжамі.
Це так звільняє.
Ну, як твій новий брат? Пристосовується?
Твоя мама ще не збожеволіла?
З Олівером усе гаразд,
і вони добре ладнають, що чудово.
Проте мама досі жує йому їжу.
Вона жує йому їжу?
Ага.
Виявилося, що в дітей траксан немає ферментів для розщеплення твердої їжі.
Усі надії на його вілтрумітську частину.
Добре, я можу сказати, що це нагадує перше побачення?
Погане перше побачення.
Я скучила.
Я теж скучив.
Я справді думав, що коледж буде іншим.
Так?
Знаєш, типу навчання допізна,
таємні вечірки в гуртязі, час із моєю дівчиною.
Натомість ми зависаємо разом менше, ніж це було до коледжу.
Коли мої друзі питають мене, де ти,
я завжди така: «Він готується до іспиту»
або «Поїхав додому на вихідні».
Я ненавиджу брехати їм, Марку.
І ні з ким про це поговорити.
Тобто, звісно, є Вільям, але він більше твій друг, ніж мій.
Так, я знаю.
Це наш перший рік у коледжі, уперше ми живемо самі,
і таке враження, що ми це пропускаємо.
Так, часом мені хочеться не мати сил.
Тоді я міг би просто… бути з тобою
і забути про все інше.
Але в тебе є сили.
Це означає, що ти зобов'язаний робити світ кращим місцем.
І якби ти не відчував цього, ми б узагалі не зустрічалися.
То що нам тепер робити?
Марку! Дивися, хто повернувся.
- Ріку! Як ти почуваєшся? - Привіт, Марку.
Я… гадаю, я в нормі?
Він молодець. Лікарі зробили його здоровісіньким.
Доналд каже, він може повернутися в Апстейт.
Я тут, щоб полегшити його переведення.
Якщо є щось, що я можу зробити, дзвоніть мені.
Це так мило, дякую.
Ходімо, Ріку. Я змусив коледж
дати тобі власну кімнату в сусідній гуртязі.
Я вже оздобив її.
Ого. Рік такий самісінький на вигляд.
Ніби нічого не сталося.
Але дещо сталося.
Ми зазнали інтенсивної реконструкції тіла.
Така травма може…
…дати про себе знати.
Доналде, ти як?
Скажи йому, я перевірятиму, як він.
Добре.
Бувай.
СПОЛУЧЕНІ ШТАТИ ПЕНТАГОН
Ну, виглядаєш паскудно.
І це каже хлопець, який має отакий вигляд.
Чув, ти й руку нову отримав.
Ага.
Ото пощастило.
Як Рей?
Тримається.
Знаєш, коли та куля пройшла крізь мою голову,
життя промайнуло в мене перед очима.
Ага, мені це все теж завжди здавалося маячнею, проте це не так.
І мені не сподобалося побачене.
Я був таким мудаком із Кейт.
І з Євою теж.
З кожною жінкою, із якою зустрічався.
Вони на таке не заслуговували.
Не знаю, чому мені мали підірвати мозок, щоб я це побачив.
Який сенс бути супергероями, коли ми живемо, рятуючи життя,
і водночас руйнуючи їх?
Боже.
Гаразд. Вислухаймо це.
Що саме?
Причини, з яких твоє обличчя має… такий вигляд.
Я не знаю. Типу, сумне й так далі.
Марку!
Привіт, Єво.
Ти прийшла до Рекса?
Ага. Намагаюся заходити, коли можу.
Оце?
Виявилося, Рекс дуже любить журнали про декор.
Думаю, тому, що в нього ніколи не було дому.
Я не бачила тебе з похорону Кейт.
Ти в нормі, Марку?
Ага.
Усе гаразд.
Однаково маю бігти, тому побачимося.
Добре.
Бувай.
Єво!
Носійка весняних барв і водоспадів стільниць.
Ти єдиний мій знайомий, який досі читає журнали.
Така вже в мене освіта, крім того, інтернет паскудний.
- Отож, я щойно натрапила на Марка і… - Знаю, бачила?
Він з Ембер…
Чекай, про що це ти?
Десять найкращих ремонтів спалень.
Так, прошу.
Отож, Хельґо.
Ви пропрацювали нянею 30 років?
Діти — це моє життя.
Ваше резюме вражає.
Так.
Але я не думаю, що ви підходите нам.
Ні?
Ні.
Мені некомфортно наймати шпигунку.
Шпигунку? Я не розумію.
Я була одружена із Ноланом 20 років.
Я помічаю людей Сісела за кілометр.
Тому дякую вам.
Па-па.
Він не знає, коли спинитися.
Привіт. Я Ейпріл Говсом, на співбесіду щодо роботи нянею.
Перш ніж ми почнемо, ви маєте знати, що мене послав Сісел.
Не слід цього казати,
але я вважаю неприйнятним дурити потенційного роботодавця.
Особливо того, хто шукає когось для догляду за дитиною.
Прошу, проходьте.
Як ви бачите, у мене великий досвід
роботи з обдарованими дітьми від новонароджених до підлітків.
То ви знаєте, що Олівер…
Траксанин і вілтруміт.
Я також знаю, що Нолан Ґрейсон або Омнімен — батько Олівера.
І що ваш син Марк, він же Непереможний, зведений брат Олівера.
Я бачу, вас ретельно проінструктували.
Моя філософія виховання дітей проста.
Заохочувати в дитині природну цікавість до світу…
Тримай, друже.
Даючи їй структуру й безпечний простір, щоб рости й вчитися.
А ще я граю круту колискову на укулеле.
Я вдячна за вашу чесність, Ейпріл.
Але я не хочу агента ГОА у себе вдома,
через якого Сісел втручатиметься у виховання Олівера.
У світі є лише жменька людей з моїми навичками.
Це дає мені гарантію роботи та свободу від державного контролю.
Я працюю на вас, міс Ґрейсон, не на Сісела.
Крапка.
Ви бос.
Не він.
Мама-бос.
Бачите? Олівер знає, хто головний.
Мама-бос.
Ти зробила тут справді гарне місце.
Сіселе.
Нагадує про те, де я ріс.
Я хотів подякувати тобі особисто
за допомогу з тими секвідами.
І вкотре запропонувати тобі роботу в Охоронцях.
- Сіселе… - Дуплі-Кейт мертва.
Рей і Рекс у лікарні. А Непереможний…
Скажу прямо. Він зараз думками не в роботі.
То що ти скажеш? Готова приєднатися до команди?
Ти однаково дружиш з половиною з них.
Сіселе.
Знаєш, я досі з'ясовую, якою саме героїнею хочу бути.
І я не та людина, яка вам потрібна в Охоронцях.
Ти знаєш, як мене знайти, якщо треба допомога.
А ти знаєш, де знайти мене, якщо передумаєш.
Дякую за твій час, Єво. Спілкуйся зі своєю гостею.
Якою гостею?
Єво? Ти там?
Ембер?
Твоє житло справді зливається з деревами.
Я проходила повз разів зо п'ять.
Можемо поговорити?
Я ж казав тобі, що це займе ще чотири години.
Ти хочеш, щоб було швидко чи якісно?
Привіт, Арте.
Марк.
Вибач. Я думав, це хтось інший.
Залиш свій костюм, і я все виправлю до ранку.
Насправді, я прийшов поговорити.
Але якщо ти зайнятий, я…
- Що в тебе на думці? - Ну…
Ясно.
Дівчата.
Так очевидно?
У тебе на лиці все написано, малий.
Бери стілець.
І я, я люблю Ембер. І я хочу бути з нею. Але…
Здається, що всесвіт змовився проти нас.
Ай. Немає значення, супергерой ти чи пересічний Джо.
Стосунки непрості.
Я точно знаю, бо колись кілька разів мав їх.
Я зустрічалася лише з одним хлопцем.
Рекс був моїм першим серйозним хлопцем.
Що сумно й соромно визнавати вголос.
Ми всі з чогось починаємо.
Знаєш, ми були знайомі роками, це здавалося доречним.
І… І якийсь час усе було добре.
Поки мені нарешті не набридло,
що він зраджує мене щоразу, як кудись іде.
Найбільше боліло через брехню.
Він вдавав, ніби я божевільна, коли я з'ясовувала це.
Оце паскудно.
Так. Брехня і для мене була найгіршим.
Я думала, коли ми вирішили це, усе запрацює.
Він ризикує життям заради незнайомців, і це вимагає…
Сміливості, щоб не зважати на думки інших.
Знаєш?
І Ембер завжди чинить правильно. Це надихає.
Вона робить мене кращим.
Тобі пощастило.
То в чому проблема?
Проблема в тому… Що я…
Непереможний.
Коли десь є цунамі або псих з прикрученими до рук ракетами,
коли десь щось погане, Марк має все покинути й іти.
Так. Усе.
Включно з тобою.
Мені байдуже, коли Марк скасовує побачення чи забуває написати.
Тобто, він же рятує світ.
Річ не в цьому. Це… змушує мене почуватися…
Придурком. Бо я чиню з нею саме так, як тато чинив зі мною і мамою.
Але ми ніколи не скаржилися, бо перше, ми б почувалися паскудно,
друге, ми не хотіли відволікати тата від порятунку світу.
Я не хочу такого життя для Ембер.
Вона заслуговує кращого.
Ну, якщо ви не можете завжди бути разом,
то зробіть вагомим той час, коли ви разом.
Так теж не виходить.
Коли ми разом, я почуваюся винною.
Ніби забираю його в людей, яким він потрібен.
Марку потрібен хтось…
Хто буде поруч.
Хто справді розумітиме її труднощі в коледжі й…
Як це — зустрічатися із супергероєм.
Мені ні з ким поговорити про це. Ні з друзями. Ні з сім'єю.
І тепер брехуха я, а не він.
Я знала, що стосунки з Марком — це складно. Але ж не самотньо.
- Я ніби підводжу Ембер. - Я ніби підводжу Марка.
Зараз ти не рятуєш світ.
І Марк зараз на Землі.
Тому, гадаю, запитання в іншому.
- Чому ти говориш зі мною, а не з ним? - Чому ти говориш зі мною, а не з нею?
Іди додому, Марку.
Іди додому, будь зі своєю дівчиною.
Так. Дякую, що вислухав.
Твоя мама казала мені, що сталося з твоїм татом на Траксі.
Певно, було важко.
Побачитися із ним знову.
Навіть після всього, що він зробив, я не розумів, як сильно за ним скучив.
Не знаю. Може, це робить мене поганою людиною абощо.
Це робить тебе людиною.
Останнє, що він сказав, коли був у вілтрумітів,
це не «Я люблю тебе» чи «Мені шкода».
Він сказав: «Читай мої книжки».
Чому він це сказав?
Не знаю. Мама викинула його речі до мого повернення.
Я читав його книжки про подорожі, але нічого не клацнуло.
- Нолан писав не тільки про подорожі. - Що?
Він писав наукову фантастику під псевдонімом, коли ти був малим.
Вони не продавалися добре, і він це покинув.
Повіриш, він якось дав їх мені як чайові?
Твій тато гроші не тринькав.
«Загублені в безодні забуття».
«Ненависні племена планети Рекк»?
Я казав Нолану, що вони чудові.
Дуже захопливі.
Але я їх не читав.
Коли двір зруйнували, вони відбудували його точнісінько таким само.
Зневажена нагода, на мою думку.
Я…
Я не пам'ятаю цього.
НА ПАМ'ЯТЬ З ЛЮБОВ'Ю
Це присвячено… жертвам Розуманя Сінклера.
Жертвам?
Ти єдиний, хто… відновився.
Ти голодний?
Вони поставили нову вафельницю в кафетерії.
Іноді в мене зринають спогади.
Обличчя Сінклера.
Скальпель.
Але я ніби дивлюся чужий кошмар.
Я знову я, Вільяме?
Що? Звісно, ти — це ти.
Розумань Сінклер стільки всього забрав у мене.
Не думаю, що вони знайшли все.
Хто я, якщо навіть не можу згадати, чого мені бракує?
Ріку, мені шкода.
Усе буде гаразд.
Обіцяю.
Ми пройдемо через це… разом.
«Чоловік з непереможним пістолетом».
Назва яскрава.
«Про Космовершника знали мало.
Він був загадкою. Навіть легендою».
«Історії про нього ширилися двадцятьма галактиками».
Але в усіх них одна деталь була незмінною.
Нескінченний промінь.
Казали, він випромінює нестримну енергетичну хвилю,
яка руйнує все на своєму шляху.
Але потрібна була тверда рука.
І, що ще важливіше, твердий розум.
Це не була зброя, до якої вдаєшся поспіхом.
Ніхто ніколи не підходив так близько, щоб роздивитися Нескінченний промінь.
Космовершник завжди стежив за цим.
Якщо Нескінченний промінь таки існує,
і він настільки сильний, як розповідають,
тоді наша місія під великою загрозою».
Добре.
«Дика планета, дикі звірі».
«У нас було просте завдання.
Дослідити цю сувору планету
і доповісти в штаб-квартиру Космічного командування».
Першою в око впала гравітація.
Планета була такою щільною і тягнула так сильно,
що ми ледве рухалися.
Не знайшовши корисних ресурсів,
ми з партнеркою готові були повернутися додому.
Але в планети були інші плани.
Раґнари.
За мить мене оточили, побили, переважили.
Я бився з удесятеро більшими створіннями, ніж ці.
Але через гравітацію на цій планеті
у раґнарів була унікальна сила.
Я дуже недооцінив цих створінь.
«І я боявся, що це місце стане моєю могилою».
Стоп.
Не може бути.
Чого ти хочеш, Сіселе?
Бермуди.
Чув, там добре в цю пору року.
Про що це ти?
Про тебе.
І довгу відпустку.
За рахунок фірми.
Ні.
Я не питав.
Як ти смієш?
Психологи занепокоєні. І я теж.
І оскільки ти проти наших спеців…
Мені не треба, щоб твої ідіоти лізли мені в мозок!
Смерть Кейт усім далася важко, але мені треба…
Я сказав, що все гаразд!
Що?
Покажіть.
Що це?
Хтось швидко мчить із далекого космосу.
Омнімен.
Безсмертний, стій.
Безсмертний!
Трясця. Доналде.
Де живе Непереможний, що він казав?
Трясця. Це буде складно.
Агов. Привіт. Думаю, сталося непорозуміння.
Як я чую твої слова?
Добре. Це через мій імплант.
Він дає нам спілкуватися телепатично. От і все.
Геть з моєї голови!
Агов. Я тут не для бійки.
Я шукаю Непереможного.
Непереможного?
Тебе послав Омнімен.
Ні!
І охолонь уже.
Я не хочу тебе скривдити.
Це боляче.
Отут ти перетнув межу.
Я вб'ю тебе!
Ми щойно зустрілися!
Годі!
Непереможний.
Що тут, трясця, діється?
Не знаю! Я прилетів, щоб знайти тебе,
а потім раптом цей довбень наскочив на мене!
У вас же є довбні на Землі?
Ален мій друг. Він хороший хлопець.
Моя штука працює тільки між мною та іншим.
Не між двома іншими.
Недолік дизайну. Мені сказали, що буде оновлення.
Гаразд. Можеш сказати йому?
Так. Із задоволенням.
Привіт, пане. Марк каже, я друзяка.
Ще він каже, що я, по суті, король космосу.
Тож ви маєте бути люб'язним.
Ще він каже, що ненавидить цю бороду.
Бо в ній бракує найкращих частин бороди.
Оцих.
Я тобі не вірю.
Він мені не вірить.
Ален напав на тебе, скривдив?
Добре запитання.
Марк хоче знати, чи напав я на вас. Чи, може, скривдив. Чого точно не було.
Бо ви вискочили, як Пилип з конопель, й напали на мене.
Не дуже героїчно, Земний супергерою Землі.
Я…
Я думав, що це хтось інший.
Які в цього хлопця проблеми?
Його дівчина щойно померла.
Ну, тепер я почуваюся довбнем.
Вони ж у вас є?
Якщо я й далі вживатиму це слово.
Треба поговорити.
Можемо піти кудись не в космосі?
А ще, для довідки на майбутнє, покажи, де ти живеш.
Я СКУЧИЛА
Гаразд. Тут має бути зручно.
Знаєш, на моїй планеті шкарпетка на дверях означає, що в когось секс.
Так. Тут так само.
Ой. Вибач.
Ти значно більший, ніж коли я бачив тебе востаннє.
Мабуть, так буває,
коли тебе майже вбиває купка вілтрумітів, а ти — це я.
Але заціни.
Мій бос Тейдус теж вілтруміт.
Що?
Я знаю. Схоже, він повстав проти імперії купу років тому.
Це означає, що вас двоє.
Небагато, але вже початок.
І якби ми переконали твого тата…
Ага.
Щодо мого тата.
І вони його забрали.
Сказали, що стратять його. Якщо ще не стратили.
Це… Ого.
Оце так історія.
Думаєш, мій тато мертвий?
Я не знаю.
Вони дивно ставляться до вбивства своїх.
Думаю, тому, що зараз це рідкість.
То… чому саме ти тут?
Так. Точно. Звісно.
Від імені Тейдуса та Коаліції Планет
я прибув провести тебе на Талескрію,
щоб обговорити нашу війну проти імперії Вілтрум та твою допомогу в ній.
Хапай речі, Марку, треба рвати кігті.
Що? Ні! Та я тільки з космосу.
Двічі!
Я не піду туди для розмови із твоїм босом.
Це може бути шансом покінчити з тиранією Вілтруму.
Хіба не цього ти хочеш?
Звичайно!
Але в нас із Ембер усе дивно.
І мама доглядає мого зведеного брата,
я не можу кинути її.
Ми тепер маємо битися?
Ні. Я не б'юся з друзями.
Бо я виграю.
І почуватимуся жахливо.
Це порочне коло.
Але я маю летіти.
Тейдус не буде задоволений.
Може, я допоможу із цим.
ДИКА ПЛАНЕТА, ЗВІРІ
Я щось підозрюю, але мені потрібна чужа думка.
Здається, це щось знайоме.
Гей! Це Космоверхівець?
Космовершник у книзі.
У реальності він Космоверхівець і він легендарний.
Бо ніхто не певен, чи він існує.
Добре. Тоді я думаю, що все в цих книжках правда.
І ці штуки можуть нашкодити вілтрумітам.
Тому тато хотів, щоб я прочитав це.
Він каже нам, як перемогти імперію.
Трясця. Можна відсканувати це, щоб віднести Коаліції?
Звісно.
Тейдус буде значно менш злим, коли я покажу йому це.
Гаразд. Готово.
Був радий зустрічі, Марку. Дякую.
І мені шкода через майбутню або вже завершену страту твого батька.
Дякую. Так, досі не розумію, нащо вони його забрали,
коли могли просто вбити на Траксі.
Ходять чутки про вілтрумітську в'язницю десь у космосі.
Може, вони забрали його туди. Порозпитувати?
Я буду вдячний.
Скажи Тейдусу, що коли атакуватимете,
коли буде потрібен хтось для бою,
я прибуду.
Скажу.
Гей, Марку. Ви з Ембер ще не закінчили?
Ця шкарпетка на дверях уже години, а мені правда треба спати.
Щоб стратити вілтруміта, його треба вилікувати, зцілити.
Гідний устати й з честю зустріти кінець свого життя.
Навіть якщо його злочин був негідним.
Але навіть за такої боягузливої зради є шлях до спокути.
Повернися до своїх, Нолане.
Хай не це буде твоїм спадком.
Ти підкорив сотні планет.
Приніс велич імперії.
Був одним із наших найвеличніших воїнів.
Як одна мить на Землі
перетворила тебе на слабкого, сентиментального зрадника?
Відповідай мені!
Та планета і її народ токсичні, якщо зробили таке з тобою.
Вони теж заплатять.
Довбаний марсіянин.
Мало того, що лишив мене помирати на Марсі.
Ти ще й житло моє мав засрати?
Ні!
Я допоможу з піджаком.
Я б сказав, чудово пасує.
Можна запитати, пане, яка нагода для такого гарного костюма?
Їду до старого друга.
Добре бути вдома.
Переклад субтитрів: Альбіна Саженюк
Творчий керівник Яна Ануфрієва