ANTERIORMENT
Què fots disparant-me al cap, cabronàs?
Visca, deu sobre deu! Ara, fotem el camp.
La Kate Cha era… una guerrera valenta.
Torno a ser jo, William?
¿Com pot ser que una curta visita a la Terra
t'hagi fet tornar un traïdor feble i sentimental?
És el seu germà, així que també és família meva.
Treballo per a vostè, Sra. Grayson.
Et vam rescatar amb el cervell intacte,
però la resta, no tant.
M'he transformat.
-Puc fer el mateix per… -Calla.
-Fallo l'Amber. -Fallo en Mark.
Tot el que diuen els llibres és real.
Vinc a visitar un vell amic.
Us agenollareu davant d'en Grom!
El pròxim cop, a l'alienígena o científic boig amb qui lluitis
li podries demanar una foto en comptes d'estomacar-lo, no?
Com un fan més.
Doncs amb alguns potser funcionaria.
És ben bé… Se'm veu així, a mi?
Doncs si això et sembla fort…
Ja cal que vigileu, malvats, som la colla…
INVENCIBLE
Ja podríem viure aquí, eh?
Llogar un espai i dormir en una tenda.
Menjar només frànkfurts i natxos.
És clar, moriries de sobredosi llegint còmics en unes tres hores.
Moriria feliç i valdria la pena.
Mira, cercava aquestes edicions!
No ho pots comprar tot, Mark Grayson.
Et sorprendria.
Estàs bé?
Sí, tot bé.
Segura?
Sí, estic bé.
No cal passar tot el dia aquí, eh?
Podem fer un pla que t'agradi.
Qui diu que no m'agradi, això?
Ja, entesos.
Volia dir que és més una afició meva, això.
No passem gaire temps junts
i vull fer coses que t'agradin a tu també.
Ja t'avisaré quan m'avorreixi.
D'acord, perdona.
Tranquil, passem-nos-ho bé, va.
Tant em fa, què fem plegats,
i segurament llegeixo més còmics que tu,
ara que només tens temps per salvar el món.
Tens raó.
Un moment,
estem fent cua?
En Filip Schaff està signant llibres.
Has dit que tant et feia què fer si estàvem junts.
FILIP SCHAFF CREADOR DE SÉANCE DOG
Filip Schaff.
Uau, soc molt fan!
Gràcies, un plaer.
L'hi he de preguntar: quan sortirà la nova temporada?
De la sèrie?
Trigarà prop d'un any.
És així, l'animació és molt lenta.
Segur que les escenes de lluita han sigut difícils.
Sí, són el més pelut, però retallem d'altres bandes
perquè surti a compte.
¿T'has fixat que, sovint, qui parla
té la boca fora de càmera i mai veus els seus llavis?
Ostres, no me n'havia adonat.
O enfoquem el clatell del personatge mentre parla, pel mateix motiu.
Altres cops canviem a un pla obert i fem una panoràmica.
Sembla que es moguin,
però estan tan lluny que no veus que estan quiets.
El millor d'aquestes escenes és que, com que l'animació és limitada,
podem millorar els dibuixos.
Però alguns artistes s'entusiasmen
i sembla tota una altra sèrie.
És molt fort que no els caigui el pèl.
Gràcies per la visita.
No, gràcies a tu.
Ara miraré la segona temporada amb lupa.
Quin paio més eixerit.
Va, on vols anar, ara?
No ho sé, anem a l'Artist Alley?
És un… Ai, un moment.
Hola, Eve, com va?
Mark, en Rex ha fugit de l'hospital de l'ADG i ha iniciat una missió ell sol.
No contesta i em començo a amoïnar.
Hi aniria jo, però estic liquidant un altre tema.
Doncs cap problema, passa'm la seva ubicació.
Em deixaràs penjada a la Comic-Con, oi?
En Rex em necessita.
-Però potser podria… -No, tranquil, ves-hi.
Ja m'explicaràs.
Gràcies per entendre-ho, ets la millor. T'estimo, adeu!
Us agenollareu davant d'en Grom!
MAGATZEM NUCLEAR WALKERTON
Au, va, no m'ho facis, això! No fotis, home.
Ho has fet milers de vegades i sempre te n'has sortit.
Ni una bala al cap ha pogut amb tu.
I aquest talòs? No és ningú!
És un dels tants enemics…
Un fumut monstre cefalòpode enorme?
Hòstia
puta.
Merda!
Farem això, Rex:
entraràs allà, li arrencaràs fins a l'últim tentacle
i els hi fotràs pel cul, si és que en té només un.
Llavors l'engegaràs al planeta Caput,
o d'on coi hagi vingut,
perquè ets en Rex Splode i així és com fas justícia.
Som-hi.
Tu caldràs més que pols per guanyar l'Octoboss.
Però… Un moment, què?
Tu haver escoltat les paraules!
Mal et faré ara!
Au, va, quina pila de bajanades són, aquestes?
Tots soneu tan estúpids com tu?
L'Octoboss molt temps ha après la vostra llengua!
Disculpo que les paraules són no perfectes!
Entenc que estàs molt ocupat i agraeixo que t'hagis molestat
a aprendre la meva llengua, tot i que no ha servit,
però et fotré una pallissa igualment!
Qui apallissa qui, ara?
Merda!
Rex!
Estàs bé?
Sí.
Tu atura aquests!
Jo m'ocupo d'en Davy Jones.
Segur?
És molt gros.
Au, va, home,
ho necessito.
El següent cop comencem per aquí.
Tot net, envieu les tropes.
Gràcies, amic.
Després d'allò…
només volia tornar a sentir que ho tenia controlat.
Era això o retirar-me i obrir un bar de platja.
No sé per què no ho he fet.
Entrem.
Em sentia igual quan el meu pare i jo…
Ja m'ho imagino.
No gaire gent hauria pogut recuperar-se del que tu has passat.
De fet, no crec que ningú altre pogués recuperar-se.
I em fascina que et creixin dents noves.
Collons! M'encantaria tenir aquest poder.
Soc com un jugador d'hoquei dolent, jo.
Com va, amb l'Amber?
Ja us heu entès?
No ben bé.
No hi ha manera de tenir una cita sense incidents.
L'he deixat a la Comic-Con per venir.
Te'n dec una, doncs. Mira, tu tries un dia
i els Guardians i jo et cobrim, sigui el que sigui.
I saps què? Que el bombin, a en Cecil.
No sé si es pot fer, això.
Que sí, confia en mi.
Malgrat tot el que hem passat,
continuem essent el millor equip del planeta, hòstia.
Hòstia puta!
Tranquil·la.
Tranquil tu! Quina bajanada!
No ho vulguis forçar.
El sistema està dissenyat per interpretar els pensaments i…
Sí, senyora!
Ara ho podem reiniciar
i provar-ho de nou.
-Aquests drons valen si fa no fa… -No!
Prou de "provar-ho",
no puc lluitar amb això.
No val per a res!
I no deixaré que em fotis un xip al cap perquè funcioni millor.
És una operació senzilla.
Espera, Amanda.
Ja no et caldria transformar-te.
No rejoveniries més i envelliries com tothom.
Deixa'm reparar-te.
Estic maleïda, no trencada.
I no t'he demanat ajuda.
Com està la Rae?
Encara a l'UCI, però és més forta del que sembla.
Se'n sortirà.
-Què? -Aquest lloc.
Què li passa?
Se suposa que som els millors superherois de tot el món.
I què?
De debò?
A veure, repassem l'alineació.
Tenim un paio que diuen que és un geni,
però el millor que se li va ocórrer va ser fer-se un cos nou
amb ADN robat d'un company per poder sortir amb una companya
que ara mateix no en vol saber res.
Aquesta companya rejoveneix cada cop que utilitza els poders
i no sembla que l'amoïni que aviat només menjarà farinetes.
El nostre líder és tan vell que caga pols!
I el seu cap ens vendria tan content per salvar l'Amèrica blanca.
I una que es va fer miques intentant fer explotar algú des de dins.
Molt fort, tot plegat.
El piròman que està passant una mala època
després que li rebentessin mig cervell.
I, per últim, la merda que sigui el Shapesmith.
Jo em sento exclòs.
Vejam, primer: ets calb. Els cabells ho eren tot, per a en Samsó.
I segon: si creus que som el millor equip de tot el planeta,
la falta de cabells és prova del teu criteri de merda.
Tenia cabells quan vaig triar el nom, però tens raó.
No som el millor equip de superherois del món.
Som una família.
De debò?
I, com qualsevol família, estem fotuts a la nostra manera.
Coi, parla per tu.
Però som invencibles quan cal,
per això som els millors.
Tu ets nou i encara no ho entens.
Què? No!
Doncs, si som una família, els nostres pares es divorciaran.
Petició denegada.
No era una petició.
Ja ens falten dos membres i ara tu també plegues?
Ni parlar-ne.
Si és per la Kate, ho entenc.
No estic centrat, Cecil.
Soc inestable
i perillós, fins i tot.
Acabes de salvar el planeta d'una puta invasió marciana.
Podríem haver perdut la batalla!
Perquè no confiava en l'Invencible!
I gairebé inicio una guerra interplanetària
amb el seu amic borni!
Ja estava perdut, Cecil.
La mort de la Kate tan sols m'ha rematat.
No pots plegar.
Serà només una baixa temporal,
aquelles vacances que comentàvem, entesos?
A on aniràs?
A casa.
Rudy, vine aquí!
Senyor?
La teva antiga feina està disponible.
Ben tornat.
De debò creies que això havia acabat?
Això tan sols és el principi.
Se'ns gira feina.
Potser esperes que un heroi rebenti la porta i et salvi,
però mira,
sembla que només som tu, jo i la ciència.
Ens hi posem?
Tranquil, soc aquí.
Soc aquí.
Només era un malson,
no era real.
Era real, William.
Va passar de debò.
-Ja ho sé, però… -No, no ho saps.
No ho saps, ni tu ni ningú.
Cada cop que tanco els ulls, veig la cara d'en Sinclair.
El terapeuta va dir que costaria adaptar-te a…
No em vull adaptar a això.
No sé què és pitjor:
que en D. A. Sinclair m'esbudellés o que els doctors em reconstruïssin tot.
No, Donald, no pots plegar.
Collons, què us passa a tots, avui?
Em va reconstruir, em va mentir, em va llevar les capacitats…
Ara series mort, si no.
S'ha passat de la ratlla.
Per consciència, no puc treballar amb vostè.
Ni tan sols sé qui
o què soc, ja.
Ets tu, Donald, prou de bajanades.
Com vol que sigui jo?
Em va esborrar la memòria.
No va ser decisió meva.
Doncs de qui va ser?
Seu.
Això ja ho he vist…
Que seguis.
Té, accés complet.
No és com aquella clau que creies que sabies.
Recorda que has insistit tu.
Correu! De pressa!
Una mica més, espera, ja vinc.
Déu meu!
Et poses així de nerviós abans d'una batalla?
No, però el Doctor Sísmic no em fotrà fora de la universitat.
Havíem de compartir aquest projecte.
Que maco,
però ja ho hem assajat:
va ser una emergència familiar,
és tot el que has de dir.
I si no funciona?
Ja ens en sortirem,
plegats.
Senyor Grayson?
El degà el pot rebre.
DEGÀ
Va ser una emergència familiar, però ja he tornat i li prometo…
Ja me les conec, les seves emergències, senyor Grayson.
Director Winslow?
Ara soc el degà Winslow, Mark.
Ah, no sabia que s'havia traslladat.
Veig que no ets lector de la revista universitària.
És que…
Seu.
No sé si són pitjors les notes o les faltes d'assistència.
Has perdut gairebé tot el primer trimestre.
No era la meva intenció.
Si el degà fos qualsevol altre, ja t'haurien suspès,
però sé que has perdut el teu pare.
I no em puc ni imaginar com de dur deu haver sigut per a tu.
-Senyor… -Però has de decidir, Mark.
Si estudies, t'hi has de comprometre.
Si no, centra't en allò que vulguis fer.
Però decideix-te.
Em vull quedar a la universitat.
No t'acabo de creure,
però et donaré un mes de prova.
Vaig demanar que m'esborressin la memòria?
Ningú hauria de carregar amb aquell pes.
Pensaves que et distrauria massa,
que t'impediria fer bé la teva feina, que et faria dubtar.
Però és cosa teva,
sempre ho ha sigut.
Faci-ho.
Avisaré l'equip.
Catorze ofertes!
Crec que en podrem treure 150.000 dòlars més del que demanem.
Mira que el mercat està ajustat,
però tot el que publiques triomfa.
Estàs… Ho estàs fent molt bé, Debbie.
Per fi sento que torno a ser jo.
Gràcies per dur-me, Paul. Fins demà.
Debbie…
que voldries anar a sopar amb mi?
Algun vespre, no avui, és clar.
No, tranquil·la. Quin ximple.
Ha sigut una bajanada, treballem plegats. Perdona'm.
Com ho tens dijous?
Mama!
T'he trobat a faltar, Oliver.
T'ho has passat bé?
Hem mirat un munt d'animals
i l'Oliver aprèn molt de pressa.
Ho dic de debò,
aprèn les coses més ràpid que qualsevol nen que hagi vist.
T'has fixat si…? Li has detectat algun…?
Poders?
No, encara no.
I no és segur que mai en tingui,
però, si hagués d'apostar,
diria que sortiran més d'hora que amb en Mark.
M'estic adonant que tot arriba abans, amb l'Oliver.
Fins demà.
-Hola, April. -Mark.
M'alegro de veure't.
El teu germà petit és tot un fenomen.
Vine,
com van els estudis?
I l'Amber?
T'entenc.
Creia que explicar-li la veritat ho arreglaria tot.
Però no és així.
Soc un desastre de parella
i ara ja sap per què.
No sé si és millor o pitjor.
És millor.
Saber la veritat sempre ajuda.
Tu i el papa vau festejar quan començàveu?
Sí, sortíem plegats.
Et creies que ens vam casar i et vam tenir?
No, però sí.
Com era, però?
Per a tu, vull dir.
Doncs…
molt emocionant.
Me'n vaig enamorar perdudament.
Pensa que sortia amb un superheroi.
Era molt divertit, llavors.
No tenia gaire idea de res, però.
Un cop em va dur un arbre, en comptes de flors.
Creia que era el mateix, però millor.
Li vaig haver d'ensenyar moltes coses de la Terra.
Ens igualava.
Però llavors també passava molt temps fora.
Em sentia sola,
molt sola.
Quan tu vas arribar, pensava que ajudaria.
I mira que t'estimo, però no és el mateix.
Va ser…
Va ser molt dur haver-te de criar tota sola durant setmanes.
I ara amb l'Oliver, també.
Ton pare no és aquí.
I no l'hi voldria pas, però, així i tot,
en pots dir "relació" si estàs sol gairebé sempre?
Algun cop preferiries no haver-lo conegut?
No.
Perquè no t'hauria tingut a tu,
ni l'Oliver, tot i que ara només som els tres.
I si no ens tinguessis?
No ho sé.
Gràcies per venir.
En Mark no contestava i no sabia a qui més avisar.
Ai, no.
Ei, Rick.
Creieu que és prou alt?
No parlis així.
No ho sé,
potser ja no és prou alt.
Rick, em recordes?
Hola, Donald. No t'apropis més, si us plau.
És clar, no ho faré,
però potser podries baixar del ràfec i dir-nos què et passa.
Què em passa?
Passa que en D. A. Sinclair em va destruir
i el govern m'ha reconstruït,
però s'ha deixat coses.
Em falten coses meves i no sé què fer.
Sé com et sents.
No en tens ni idea. Com ho podries saber?
També t'ho va fer a tu?
Ell no,
van ser altres com ell.
I l'ADG em va reconstruir, com a tu.
Tots dos hauríem d'haver mort.
Jo ho he fet.
He mort 39 vegades,
de moment.
M'han reviscolat 39 vegades,
tot i que cada vegada hi havia menys de mi.
No ho sé exactament, però crec que soc un 98 % de màquina.
Com?
Com pots viure amb això?
No podia.
Em vaig voler esborrar la memòria.
Però va ser un error.
Ara ho veig clar, amb vosaltres.
Com?
Cada cop que moria i em tornaven a reconstruir,
era perquè contribuïa al món.
Tu vas fer el mateix amb en Sinclair,
quan vas salvar l'Invencible i en William.
No som els nostres cossos,
sinó les decisions que prenem, les vides que canviem, els qui estimem…
O qui ens estima.
No em cal oblidar això,
i a tu tampoc.
Baixa del ràfec, Rick.
No tinc mòbil,
ni orellera,
ni res sota la roba.
Entesos.
No hi haurà interrupcions ni trucades per salvar el món.
Només som tu i jo.
Tinc recances morals, amb això.
Tranquil·la, he parlat amb els Guardians i avui em cobriran ells.
He pactat amb en Cecil dues nits a la setmana per abaixar la guàrdia.
No li ha fet gràcia, però em necessita. Que s'hi foti fulles.
Sé que ha sigut complicat,
però he pres una decisió.
T'escullo a tu.
Doncs això és moralment dubtós,
però potser m'hi puc acostumar.
I la roba, què?
Fàcil:
et porto a coll i agafo la maleta amb la mà.
Vacances de primavera a Hawaii?
Com pagarem l'hotel?
M'han dit que hi ha un càmping brutal.
Veig que hi ha problemes que no se solucionen ni sent superheroi.
Podria demanar un sou…
Parlo amb en Cecil, o què?
Però llavors sí que treballaries per a ell.
Cert.
I si busco feina a mitja jornada?
Mira ofertes al sindicat d'estudiants,
jo hi conec un parell de persones.
Crec que em presentaré al comitè executiu.
Què?
Res,
és que…
m'hauràs d'ajudar a apujar les notes.
Potser t'ensenyo una tècnica secreta que tinc.
Es diu… "estudiar".
Em sona,
però no puc copejar algú, millor?
Per desgràcia, copejar no ho arregla tot.
Mark Grayson.
Invencible.
Vine ara mateix
o aquesta dona morirà.
Que no m'has sentit?
Mark?
Ei, però, a veure, qui ets tu?
Em dic Anissa i soc una agent de l'imperi viltrumita.
Si creus que te'm pots apropar
abans que li arrenqui el cap…
tu mateix.
Què vols?
Parlar,
en algun lloc tranquil, tots dos.
Entesos.
Si surts sense fer mal a ningú,
podem parlar a dalt, al cel.
Fes via.
O tornaré i tots moriran.
La primera, ella.
Tranquil·la.
Tranquil·la. Em sap greu.
Me n'he d'anar.
Torna.
Cecil, em reps?
Cecil!
Que no m'has sentit?
He dit que només vull parlar.
Vista la meva experiència amb els viltrumites…
Coneixes ben poc la teva gent.
No són la meva gent.
No podem tolerar un altre Chicago, nois.
Envieu-me tot el que trobeu d'ella.
Som la teva gent,
però encara no ho has acceptat.
Ens estem preparant per si es complica, Mark,
però no tenim gaires bones opcions.
Fes-la parlar tot el que puguis.
Què vols?
Hem estudiat el planeta.
Me n'alegro.
Els humans tenen menys d'un 18 % de probabilitats de supervivència
en els pròxims dos segles sense perdre milers de milions de vides.
És una amenaça?
És un fet.
Els poderosos d'aquest món destrueixen la seva llar
i acaparen recursos en benefici propi.
Hi haurà moltes zones inhabitables per culpa de l'avarícia humana.
Sí, ho sé.
I, tanmateix, ets aquí,
preparat per atacar, amoïnat per aturar-me a mi en comptes d'ells.
És complicat.
No, no ho és.
Tenim la tecnologia per reparar el clima,
per alimentar els afamats, per castigar els criminals…
Salvarem més vides en un any que vosaltres en un segle.
Estàs fallant al planeta i a la seva gent,
que no ho veus?
Almenys, no mato.
Però en deixes morir milers cada dia que frenes l'ocupació viltrumita.
O aquests milers d'humans no t'importen?
Per la seva densitat òssia i muscular,
el simulador dona a en Mark un 18 % de possibilitats de sobreviure
si s'enfronta a ella.
Mira que poètic.
Cecil, ara mateix estic…
Quants reanimats poden combatre ara mateix?
Per combatre? No crec…
Contesta a la pregunta, Sinclair!
Cap! No n'hi ha cap de preparat.
-Vam establir uns terminis i… -Senyor!
Què?
Els satèl·lits han detectat un kaiju poderós, al Pacífic sud.
S'apropa ràpidament a un creuer.
Merda.
Els viltrumites no matem per plaer,
malgrat que a vegades gaudim matant.
Els humans morts no ens beneficien per a res.
A veure si ho diu de debò.
Teniu un creuer a punt de ser devorat cap al sud-oest.
Digues-li que t'ajudi a salvar els humans que tant estima.
Hi ha un creuer en perill.
L'he d'anar a salvar.
Si ho deies de debò, no m'aturaràs.
T'hi acompanyo.
Vull veure com n'és, de fort, el fill d'en Nolan.
Merda.
Espera'm aquí.
És una manera de fer-ho.
He actuat perquè no morissin,
com farà l'Imperi quan controli la Terra.
Ja, gràcies.
Merda.
Hi ha una illa a 5 km a l'est.
Gràcies.
Gràcies per ajudar.
No es mereixen, a tu i als qui ens escolten.
És llesta.
Veig que t'amoïnes per aquest planeta i els seus habitants.
Això faig.
Però has de prendre una decisió.
Aquests humans haurien mort si jo no fos aquí.
L'ocupació viltrumita deixaria aquestes situacions en l'oblit.
Sigues el viltrumita que has de ser.
Sigues el fill de ton pare.
No!
No.
No soc un dels vostres.
Potser la humanitat no és perfecta, i l'esguerrem contínuament,
però volem prendre les decisions,
encara que siguin equivocades.
Després de raonar i d'haver salvat totes aquestes vides,
encara no veus la veritat?
Crec que és hora que marxis.
Amb compte, Mark.
És molt més forta que tu.
Recorda que hem començat raonant.
De debò que penges els estudis?
Mai he sigut un bon alumne.
Els Guardians són de camí, però arribaran d'aquí a 22 minuts.
Els equips d'emergència s'esperen…
Seria com tirar-los als llops. Què més?
Un portaavions amb un submarí i vint caces.
Tres armes de gravetat orbital i dos portabombes,
però es mou molt ràpid,
més que en Nolan.
Podrien ser a milers de quilòmetres abans que hi arribem.
Un coi de viltrumita tota sola i no som res al seu costat.
Senyor… Hi ha una altra opció.
Tens una missió
que t'ha assignat la teva gent de debò
i la completaràs.
Escolta'm, Mark.
Digues-li que sí,
que prendràs el planeta.
No la pots guanyar, noi.
Digues-li que se'n vagi i ens preparem junts per vèncer-los.
No.
Mark…
És la teva última oportunitat per demostrar-me que pots aprendre.
Digues-li això, coi!
Fes-ho.
O em necessites… o no,
decideix-te.
Matar-te no és la meva missió.
Però aviat vindrà algú altre
i, quan et vegi reticent a acceptar teu el destí,
et demostrarà que és un gran error,
i tot el planeta en pagarà el preu.
Espero que t'ho hagis repensat.
Està sortint de l'atmosfera,
accelera en direcció a l'espai profund.
Gràcies a Déu, hòstia.
Tots atents. Si encara és lluny d'aquí a deu minuts, ho deixem córrer.
Te l'has jugat molt, Mark.
Tot per unes parauletes.
Són més que paraules.
Era molt forta.
No sé si l'hauria pogut aturar si hagués matat gent.
Doncs esbrinarem la manera de fer-ho.
Aquelles nits lliures que deies, entens que s'han esvaït, oi?
Sí.
Com ens ha trobat?
No ho sé.
Podria tornar?
És possible.
Les seves mans eren com…
com ferro glaçat al coll.
Sentia que em podia partir en dos quan volgués.
No em podia moure,
ni respirar.
Ja, jo estava igual.
No sé com funciona això, Mark.
Què vols dir?
No estic feta del mateix que tu.
-Amber… -No, prou.
No es tracta de ser valenta o forta,
ja sé que ho soc, però és diferent.
No tinc el control, Mark.
¿Quin dret tinc a queixar-me o estar trista,
si tu estàs salvant el món?
Quan desapareixes durant mesos?
Quan torno a estar sola en comptes d'amb tu?
No vull ser així,
detesto ser així,
però la meva vida també té valor.
Només una mica, potser la Terra no depèn de mi,
però té valor.
I no en té gens quan soc amb tu.
Soc una arma que poden utilitzar contra tu,
com ha fet ella.
La volia matar per haver-te tocat.
Sentia que em despertava parts de mi que em recorden a mon pare.
No sé què hauria fet si t'hagués tocat.
Ma mare sempre patia per ell
i ell sempre li deia que tot aniria bé.
Però mentia,
cada cop,
i n'era conscient.
No vull ser com ell,
no ho penso dir.
No canviarà mai, oi?
No puc viure al teu món.
Voldria,
ho he intentat, però no puc.
Doncs què fem, Mark?
No ho sé.
Potser és la resposta.
Em sap greu.
A mi també.
MAMA
Hola, mama.
Hola, Mark.
Quan vindràs a casa?
I doncs?
Llàstima.
El noi rebutja el seny i l'herència.
Vols dir que no l'has convençut.
General, està enverinat, igual que el seu pare.
Mare meva!
M'han vist?
Crec que sí.
Segur que sí.
L'últim cop va fer més mal.
Què carai?
Cap unopà és tan fort.
La teva recerca ha quedat antiquada.
Vindràs amb nosaltres.
Els científics de la presó t'obriran fins que trobem la font de la teva força.
Pretens dur-me a presó amb aquests cops?
Ja et caldrà sort.
Unopà babau.
Subtítols: Anaïs Mintenig
Supervisor creatiu Guillermo Parra