VIDĚLI JSTE
Ta umělá kůže... Kousek vynechali.
To je jediná pravá kůže, co mi zbyla.
Připomíná mi mou chybu. A že už se to nesmí opakovat.
Buď můžeš být dobrák,
nebo ten, kdo zachraňuje svět.
Nemůžeš být obojí.
Moje práce je chránit planetu před hrozbami.
Mám něco v hlavě. Musíš to vyndat, než mě Cecil najde.
Všichni ustupte. Tohle se vás netýká.
To zrovna.
Už pro tebe nikdy nebudu pracovat.
Už to nehodláme snášet.
Dveře jsou tamhle.
Myslíte si, že bych měl tomu Titánovi pomoct?
Ať jste tomu klukovi namluvil cokoliv...
Řekl jsem mu pravdu. Vylepším tohle město pro spoustu lidí.
Já získal schopnosti, až když jsem byl daleko starší než... ty.
Když ses neozývala, myslel jsem, že nemáš zájem.
Tak to zkusme.
BANKA
BUFET
PŘIJMEME VÝPOMOC
OZNÁMENÍ O ZVÝŠENÍ NÁJEMNÉHO
PŘIJMEME ZAMĚSTNANCE!
SLAVNOSTNÍ ZNOVUOTEVŘENÍ BANKA
SOUDNÍ VYSTĚHOVÁNÍ
NEPORAZITELNÝ
Co tady děláš?
Slíbil jsi, že beze mě své schopnosti nebudeš používat.
Mohlo se ti něco stát!
Jen jsem chtěl vidět, jak zatočíš s padouchy.
Ale chtěli ti lít do obličeje lávu, tak jsem musel pomoct.
A nepoužívám schopnosti bez tebe. Vždyť jsi tady.
-Jdeme. -Ale já se chci dívat.
Říkám, že jdeme.
Mám průšvih?
Hádej.
Běž do svého pokoje.
Musím s tvým bratrem probrat, co jsi provedl.
A co jsem říkala o lítání po baráku?
Mami...
Bála jsem se, že se to stane.
Já vím. Ale nemůžeme po něm chtít, aby své schopnosti nepoužíval.
A slíbila jsi mu, že ho budu cvičit.
Je tak mladý, Marku.
Jo, ale má tuhý kořínek.
Měla jsi ho dneska vidět.
Chtěla bych, aby měl normální dětství.
Tak normální, jak je možné.
Slibuju, že budu opatrný.
Ohlídám, aby se mu nic nestalo a aby sám nikomu neublížil.
Vím, že jsi to takhle nechtěl.
To ty taky ne.
Ale jsme rodina.
Společně to zvládneme.
Rozuměla jsi tomu?
Měl to být úvod do architektury.
Je to celkem složitý, ale baví mě to používat v praxi.
A kde to jako používáš?
Stavím modely a tak.
Eve? Já věděla, že jsi to ty.
Amber!
Tak ahoj příští týden.
Promiň, nechtěla jsem rušit.
To nic, moc ráda tě vidím.
Nevěděla jsem, že sem chodíš.
Jen na kombinovaný studium.
Ale jo, chodím na přednášky z architektury a stavebnictví.
Chci líp využívat své schopnosti. A protože vyrábím a stavím,
připadalo mi to logické.
Nenapadlo by mě, že se superhrdinové
musí učit využívat své schopnosti.
Kostýmy a bitky nestačí.
Máš čas?
Nezajdeme na kafe, pořádně si popovídat?
A co Debbie a Oliver?
Mark je zachránil před tím Angstromem Levym.
Bylo to drsný, ale teď se mají všichni dobře.
Díkybohu.
Pak se Mark hrozně pohádal s Cecilem,
takže teď hraje sám za sebe.
A...
Když jde řeč o Markovi...
asi bych ti měla něco říct...
Chodíte spolu.
To nic. Vím to od Williama.
Oběma vám to přeju.
Nechtěla jsem tě ztratit jako kamarádku.
Jsem ráda, že za tebou nešel hned další den,
ale po rozchodu mi vrtalo hlavou,
jestli se s tebou dá dohromady.
Viděli to všichni kromě nás?
Asi jo.
Ale Mark a já...
Každý jsme žili úplně jinak.
Vy dva máte hodně společného.
Jo. Upřímně řečeno je to fajn.
Je to vzrůšo a zároveň pohoda. Víš, jak to myslím?
Představ si, že vím.
Počkat.
Znám kluka jménem Kyle...
Povídej.
Tradá!
Není to uvnitř velehory a nemá to bazén,
ale je to naše.
Napsané je to na mě...
Až to prodáme, vyděláme majlant.
Ale teď je super být doma.
Je to větší, než jsem čekala.
To mi říkají holky...
Jé, pardon. To bylo zase mý starý já.
Vážně jsem to řekl?
Velký je to každopádně dost.
Trochu uklidit, novej nábytek,
a bude z toho zase bezvadná základna boje se zločinem.
Pojď, provedu tě tady.
Najdeme ti pokoj, než si je rozeberou ostatní.
Chtěla bys okno, ne?
Jé, to je trapas.
Netušil jsem, že můj starej pokoj vypadá...
Jako ty?
Jo, tak nějak.
Vypadáte tak spokojeně.
A bojovali jste se superpadouchy.
To ty taky, ne?
Jsi přece superhrdinka odmalička.
Jo, ale ne takhle.
Když se naši dozvěděli o mých schopnostech, vzali to dost vážně.
Najednou jsem se místo fotbalu na dvorku
učila zápasnický chvaty a pyrotechniku.
Dělala jsem sólově u nás v městečku, ale byly to samý maličkosti.
Gangy, bankovní loupeže, ztracený zvířátka.
V okruhu 300 km byl maximálně jeden superpadouch.
Aspoň jsi měla rodiče.
Naši mě prodali státu za cenu stejku s přílohou,
takže jsem měl místo nich vědce,
kteří do mě řezali a strkali mi implantáty
do nervový soustavy.
To je mi líto.
Je to lepší než bejt nula, ne?
Posraný dětství měl stejně každej.
Ne jako my.
V pubertě bych za takový bydlení dala cokoli.
Já jsem tady ve skutečnosti poprvý.
Dřív jsem svý pravý tělo schovával jinde.
Název Nácti tým stejně nikdy neseděl.
K tomu se vracet nebudeme, ne? Já jsem dospělej.
Má recht. Potřebujeme nový jméno.
Rex a jeho exploze. Rex a jeho ex.
Rex a pár dalších lidí, na kterejch nesejde.
Co je? Vymejšlím název, ne?
Amando, počkej. To je můj speciální projekt.
Aha.
Ještě to nemůžu ukázat.
A mám po bydlení ve městě.
Můžeš bydlet tady, Eve. Je tu dost místa pro všechny.
Nebo se můžeš rovnou přidat k týmu.
Díky, ale to už by nebylo ono.
Nechápu, že Kate chce bydlet se Strážci.
Bere si Nesmrtelnýho.
Na svatbu už nás asi nepozvou.
Kam půjdeš?
Stěhuju se zpátky k našim.
Fakt?
Proč?
Protože jsou to mí rodiče a já musím napravit náš vztah.
A chceš to mít blíž k Markovi, co?
Myslela jsem, že už nejsi takovej debil.
Dělám pokroky, Eve.
To je nepřijatelné.
Můj nejlepší zabiják hnije ve vaší nechutné americké věznici,
a ty s tím nic neděláš!
Protože se mě to netýká.
Dobyl jsi Strojohlavovu říši,
takže na tebe přecházejí i jeho závazky vůči Řádu.
Pane Liu, při vší úctě
je mi váš Řád fuk.
Ovládl jsem tohle město a víc mě nezajímá.
Vy a vaši kámoši si můžete rozebrat zbytek světa.
Tak to nefunguje.
Teď jsi členem Řádu
a problém na svém území si vyřešíš.
I kdybych s vámi souhlasil,
jednalo se o soukromou pomstu.
Multi-Paul se dostal do průseru sám, tak ať si taky sám pomůže.
Šéfe, na slovíčko.
Vím, že všechno děláte po svém,
ale před Řádem poklekl i Strojohlav.
Mají rozdělený celý svět.
Vyhovte jim a oni nám dají pokoj.
Nebo co?
Nebo vás nahradí někým jiným.
Někým svým. A ten to udělá.
A vy budete s celou rodinou pod drnem.
Zrovna jsme ovládli východní čtvrť.
Teď rozhodně nechceme rozruch, jaký by osvobození Multi-Paula
kolem nás vyvolalo.
Nemáme na vybranou.
Teleportem ho vytáhnout nedokážu.
Mají tam nějaké silové pole.
Strojohlav možná něco věděl.
Řekni Liuovi, že to projednou vyřeším,
ale pak už nechci jeho hnusnej ksicht ve svým městě nikdy vidět.
To mu zrovna říkat nebudu, ale...
Rozkaz, šéfe.
Počkej!
No tak, máš na víc.
To není fér, jsi daleko rychlejší.
Říkal jsem, že začneme trénovat. Neříkal jsem, že to bude jednoduchý.
Kdy mě budeš učit bojovat?
Cvičím chvaty z internetu.
Počkej, všechno bude.
Napřed létání, potom boj.
Hlavně ať nejsi pozadu, jinak přijdeme pozdě.
Pozdě? Kam?
Počkej!
To je paráda!
Nezapomeň na naši dohodu.
Já vím. Zákaz superschopností na veřejnosti bez dovolení.
Správně.
Ještě jednou díky, Arte.
Těšilo mě.
Jsem rád, že mladýho konečně vidím.
A teď všichni bacha, protože...
je tu Všemocný prcek!
Mně řekl, že to O znamená Oliver.
Necháš nás chvilku o samotě?
Jasně.
Tobě se nelíbí?
Kostým je super.
Jen s tím jménem je potíž.
Proč?
To jméno a ten symbol budou lidem připomínat tátu.
Já vím, to bude bezva.
Olivere, táta tady napáchal hrozný věci.
Lidi mu to hned tak nezapomenou.
Ale říkal jsi, že se změnil.
Až budu v tomhle kostýmu zachraňovat lidi, dojde jim to.
Tak jednoduchý to není.
Bude to chtít spoustu času a práce,
než mu všichni odpustí.
Možná se to jednou stane.
Ale zatím je to hrozně daleko.
Chápeš?
Asi jo.
Prý ses přestal bavit s Cecilem.
Jo, je čas na změnu.
Je čas na různé změny.
Co to je?
Nový začátek.
KREJČOVSTVÍ
Sekne ti to!
Já ti nevím. Je to trochu moc vážné.
Přerušujeme odpolední proud klasiky
zprávou o útoku na věznici Payton.
Podle prvních svědectví jsou v něm zapojeni jedinci se superschopnostmi.
Ty jo, to je bezva!
Můžeme si vyzkoušet nový obleky.
Dobrá, můžeš jít se mnou, ale...
Já vím, nebudu bojovat.
Budu se jen dívat. Tak jdeme, ať to neprošvihneme.
Poděkuj Artovi.
Díky, Arte.
Těšilo mě.
Vůbec netuší, kam jdeme.
Připomíná mi jednoho kluka, co jsem znával.
To je dost.
To jsou blázni!
Jejich zbraně jen lechtají.
Pancíře mají tenký jako lacinej toaleťák.
Co jsou zač?
To je Kursk.
Má elektrický superschopnosti.
Ten druhej je Pec.
Pod kostýmem je celej z lávy, nebo co.
Už jsem s nimi bojoval.
Tak pojďme na ně, Marku.
Hele, počkej.
Za prvé mi na veřejnosti musíš říkat Neporazitelný.
A ty mi říkej Všemocný...
Počkat, já ještě nemám nový jméno.
To nevadí, protože ti nijak říkat nebudu.
Budeš se jen dívat.
-Potřebujou pomoc. -Oliv...
Stůj, kluku!
Peci, prší kluk.
Nechte ho!
Olivere, není ti nic?
Myslel jsem, že nemáme používat pravý jména.
Zaplaťpánbu.
Tys mi jednoho nenechal?
Děláš si srandu?
Měl ses jen dívat! Málem ses nechal zabít!
Nic mi není, ani to nebolelo.
To už nikdy nedělej.
Ale oni...
Mě to nezajímá. Buď budeš poslouchat, nebo půjdeš domů.
Jasný?
Tak promiň.
Promiň.
Díky.
Takhle?
Teď si čichni.
A ochutnej.
Měl bys cítit černý rybíz,
višně a vlhkou zeminu.
Úžasné. Odkud to znáš?
S Nolanem jsme se hodně věnovali vinařské turistice.
Předtím než...
Mít za muže cestovatelského reportéra má svoje výhody.
Ano, přesně tak.
Co je?
Jsi samé překvapení.
Že mám ráda víno, to snad není takové překvapení.
To ne, ale po minulé schůzce jsem si myslel, že už další nebude.
Paule, promiň.
To jsem nechtěla. Ty za nic nemůžeš. Ale...
Bylo toho na mě moc.
Ne, to nic.
Myslel jsem si, že ještě nezvládneš další vztah.
Což by se dalo pochopit
vzhledem k tomu, co máš za sebou...
Paule, dnes večer chci být tady.
Vážím si tvé upřímnosti.
Jistě.
To je ta zemina.
Paule.
Debbie.
Známe se už léta.
Ale ty mě neznáš.
Ne doopravdy. A já ti nechci lhát, jako lhal Nolan mně.
To...
Dobře.
Nolan nebyl cestopisec.
A není po smrti.
Takže to v Chicagu byli Nolan a Mark?
-Ano. -A to děcko je...
Z jiné planety.
Omlouvám se, že jsem ti to neřekla dřív.
Ne, já jen...
Možná bych měl jít.
Cože? Proč?
Jsem jen normální chlap s řídnoucími vlasy a bolavými zády.
Neumím létat.
Stěží dokážu běhat.
S někým takovým se přece nebudeš zahazovat.
Paule, ty jsi daleko víc.
Jsi chytrý, hodný a předstíráš, že ti chutná zemité víno.
A tvoje vlasy se mi líbí.
Vážně?
Vážně.
„Jsme normální rodina.“
To jsi říkával, když jsem byla malá.
Ale oba víme, že to není pravda.
Nikdy nebyla.
Chápu, že jsi z mých schopností nesvůj.
Občas jsem z nich nesvá sama.
Ale patří ke mně, a vždycky budou.
Tak se s tím prosím konečně smiř.
Takhle to teď bude?
Ty máš schopnosti,
takže budeš rodičům klást ultimáta?
Ne, tati.
Ale když se smíříš s tím, že tvá dcera má zvláštní nadání,
pochopím, že nechceš, abych ho používala tady.
To ale neznamená, že ho nebudu používat k pomoci lidem.
Chci se s vámi stýkat, protože vás mám ráda
a vím, že vy mě taky.
Ale musíte mě přijmout, jaká jsem.
Se vším všudy.
Jinak se s vámi přestanu vídat.
Už mě nebaví připadat si jako zrůda a zklamání
pokaždé, když přijdu domů. To si nezasloužím.
Samantho...
Myslím to vážně.
Nabízím dohodu.
Nebudu doma používat superschopnosti
a vy mě nebudete ponižovat za to, co jsem zač.
Broučku, jistěže tě přijímáme.
Adame, je to tvoje dcera.
Dobrá, domluveno.
Musím si dát pivo.
Jo, a můžu u vás na čas bydlet?
Nevím, jak ti to mám vysvětlit.
Už jste zpátky!
Vzpomínáte si na Paula?
Ahoj, Marku. Ahoj, Olivere.
Tohle... Byli jsme na komiksové akci.
Vy se teď budete pářit?
Vaše máma a já... Nevím, jestli vám to řekla,
ale poslední dobou si hodně povídáme...
Hele, kluci, jste ve zprávách.
Fakt?
Olivere!
To nic, bylo to bezva!
To nejsme my. Jak...
Tys mu to řekla?
-Marku... -To nic.
Dokážu udržet tajemství.
Jednou jsem prodal dům slavné rockové hvězdě a nikdy jsem o tom nikomu neřekl.
Jo? A komu?
Přesně takhle.
Jeho kostým je zřetelně inspirován Neporazitelným,
ale nevíme, co je to za hrdinu.
Na sociálních sítích se ujalo jméno Těžkoporazitelný.
DNEŠNÍ ÚTOK NA VĚZNICI
Teď jsi „Těžkoporazitelný“, jo?
Čau.
Jak to dopadlo u vašich?
Líp, než jsem čekala.
Řekla jsem jim, co cítím, a dala jsem jim ultimátum.
A co?
Dohodli jsme se.
Jo!
To je super. Řeklas jim, že zase chodíš do školy?
Jo.
A když jsme u toho, potkala jsem tam Amber.
Ty jo. Jak se má?
Dobře. Studentskej život jí sedí.
Ale ty jsi nějak zbitej. Jak se máš?
Kde začít?
Art mně a Oliverovi ušil nový obleky, což bylo fajn.
Ale pak se mnou šel Oliver do bitvy u paytonský věznice
a málem se nechal zabít.
A sakra.
Nic mu není. Jen ho štvalo, že jsem Kurska a Pece porazil sám.
Pak jsme doma zjistili,
že máma svýmu novýmu klukovi prozradila moji tajnou identitu.
To byl teda den.
Já to asi nezvládnu.
Jak můžu být syn, bratr,
partner a superhrdina zároveň?
Zase vás všechny zklamu.
Marku.
Díváš se na to špatně.
Lidi, co se o tebe opírají, máma, Oliver, já,
jsou tu i proto, aby ses ty opřel o ně.
Nejsi sám, „Těžkoporazitelný“.
Ty jo. Tys to viděla?
Mám to uložený v mobilu.
Doufám, že je to bez kofeinu.
Bože!
Promiň, Nate. Tohle místo mě děsí.
Nejsi trochu paranoidní?
Tys to neviděl.
Plazí parta vylezla přímo tady z tunelu.
A já to pak musela uklízet.
Takové krve.
Tolik... částí těl.
Slyšel jsem.
Ale nejbezpečněji je tam, kam už blesk udeřil,
protože nikdy neudeří dvakrát na stejné místo.
No, tak to není...
To bylo lehčí, než jsem čekal.
Taková je americká armáda.
Všechno dělá nejlevněji, jak se dá.
A hele, noví kámoši.
Zase jinej typ šroubu.
Kdo tenhle šrot navrhoval?
Hele, bacha!
Atomovku náraz neodpálí, debile.
Ale bolí to, když ti spadne na hlavu, kreténe.
A jsou tady.
Konečně. To to trvalo.
Vzdejte se, jsme v přesile.
-A jsme lepší. -A máme víc štěstí.
A teď něco řeknu já.
Kde jsou ostatní?
Na vás je nás až dost.
Přeřadili nás.
Cože? Zasloužíme si vyvraždit celý jejich tým.
Tak pojď dolů, ať nepřijdeš o zábavu.
Kdo by uhodl, že společná slabina všech Strážců
je nervová soustava?
Já. Proto jsem to sestrojil.
Zastřel ji, než se rozmnoží.
Takhle už mě nikdy nezachraňuj.
Bacha!
Na něco jste zapomněli.
Ani bych neřekl.
Rádo se stalo.
-Marku! -Co?
Pokračuje zpravodajství o incidentu na téže základně jaderných raket,
kterou před pár měsíci napadla Plazí parta.
MAULEROVI ZNOVU UDEŘILI
Víme, že na místě jsou Strážci Zeměkoule,
ale od jejich vstupu na základnu nemáme žádné novinky.
PORUCHA KAMERY
Situaci budeme nadále sledovat...
Pro Cecila už nedělám. Ale...
Pořád pomáháš lidem.
Jo.
Takže je to jasné. Jen...
Dej na sebe pozor.
Nehodíme je pod raketu?
Ať se usmaží při odpalu.
Rukojmí se zásadně nezabíjejí předčasně.
Navíc si myslím, že pořád vnímají,
a chci, aby věděli, že prohráli.
Ta tvoje sentimentalita nás jednou bude stát život.
Souřadnice jsou nastaveny.
Souhlasíš, že je čas zmocnit se světovlády?
Souhlasím.
Odstupte od toho počítače.
Co jsi sakra zač?
To je Těžkoporazitelný. Viděl jsem ho v televizi.
Je novej.
Byl novej.
Kde je Mark? Měli jsme jít lítat.
...kdy na základnu vstoupil Těžkoporazitelný.
Útočníci údajně znemožnili veškerou komunikaci s...
Olivere.
Kruciš, Mark je tam?
Počkej. Nechci, abys...
-Co když mu něco je? -Olivere!
Chceš přivolat pomoc?
Smůla, nejde to.
A nepůjde to nikomu,
jen co zničíme komunikační síť celého světa
naší elektromagnetickou bombou.
Všichni budou muset platit za náš stíněný systém.
Teď jsme víc než superpadouchové.
-Jsme podnikatelé. -Jsme podnikatelé.
A hele.
Jméno má legrační, ale je docela drsnej.
Našij to do něj a odpálíme to.
Jste v pěkným průšvihu, hoši.
Skončila škola, jo?
Sejmi ho.
Co tady děláš?
Zachraňuju tě. Bál jsem se, že je po tobě.
Je po vás obou.
Běž pryč, já to tady zvládnu.
To já taky.
Řekl jsem, abys šel pryč!
Jsem v pohodě. Rušíš mě.
Neříkám, že prohrajeme, ale...
Pro všechny případy.
Jdu tam, ty běž domů!
Slyšels Těžkoporazitelnýho?
Jak jsem říkal, jste v pěkným průšvihu.
My děti obvykle nevraždíme, ale všechno je jednou poprvé.
Jak jsi...
Varovali jsme tě, smrade!
No teda.
Budeš muset k doktorovi.
A stejně nevím, jestli se dá...
Kurvafix!
To máš za to, žes byl padouch.
Vzdávám se!
Pozdě.
Ty...
Dítě.
Já nechtěl. Byla to nehoda.
Nechtěl jsem je zabít. Zachránil jsem vás.
Jsou jen v šoku, Olivere.
Ani superhrdinové nevídají děti předvádět něco takového.
Ale vím, žes chtěl jen...
Řekl jsem ti, ať se nepřibližuješ k mé rodině.
Přišel jsem po tvém bratrovi jen uklidit.
Počkat.
Zdá se, že ho učíš rodinnému řemeslu.
Co je? Zastavil jsem je, ne?
Okamžitě na nebe.
Co si myslíš?
Řekl jsem ti, ať jdeš domů!
Proč jsi tak naštvanej? Vyhráli jsme. Sejmul jsem padouchy.
Ty... Já...
Tys je zabil!
To jsem nechtěl. Ale aspoň už nikomu neublíží.
Tys neslyšel mámu a mě? My nezabíjíme!
Nekřič na mě za to, že jsem tě zachránil.
Viděl jsem zprávy a bál jsem se o tebe.
Chtěl jsem ti pomoct, a ty se jen naštveš?
Olivere, počkej!
Sakra, odkdy jsi tak rychlej?
Stůj!
A poslouchej.
Chápu, že jsi Maulery nechtěl zabít.
Bál ses o mě a chtěl jsi pomoct.
Ale nemůžeš zabíjet lidi a tvářit se, že o nic nejde.
Tys zabil toho, co mámě zlomil ruku.
To byla nehoda.
Tohle taky.
Olivere, to se nedělá.
Proč? Říkali jste mi, že mám svou sílu používat zodpovědně.
Není zodpovědný, když zařídím,
že grázlové už nikomu neublíží?
Život je vzácnost. Nemůžeš ho jen tak brát.
Není to vzácnost.
Lidi se vraždí v jednom kuse.
A to ani nejsou zvláštní jako my.
Jsou normální.
Mluvíš jako táta.
A co je na tom?
Děláš vševěda,
ale co když měl táta pravdu?
Sakra.
Čau.
Moc se omlouvám. Jak jsem se mohl opozdit na první rande?
To nic, viděla jsem zprávy.
Jenže tohle je výjimečná událost a...
Marku, nech toho.
Oba víme, jak to chodí.
Fakt?
Fakt.
Jak to, že mám takový štěstí?
To nevím.
Cecil se postaral, aby to nebylo ve zprávách,
ale na tý základně se mnou byl i Oliver.
Viděl, jak na mě Maulerovi útočí, a zabil je.
Cože? Panebože.
Jo. Prvního možná zabil náhodou.
Ale Nesmrtelný mi řekl, že ten druhý se předtím vzdal.
Co budeš dělat?
Nevím.
Nechci to zlehčovat,
ale je to ještě kluk...
se schopnostmi, které ještě neumí ovládat.
Jo, ale ono ho to vůbec nemrzí.
Přesně jako tátu.
Nevím, co s tím, Eve.
Nevím, jak vychovávat někoho, jako je Oliver.
Zapomínáš na mámu. S tebou to zvládla skvěle.
A pak prozradila mou identitu novýmu příteli.
Tys přišel o tátu, ale ona o manžela.
Copak si nezaslouží někoho mít?
No tak to Paulovi řekla.
On to nikde vykládat nebude. Kdo by mu to věřil?
Co bych si bez tebe počal?
Asi bys ještě hledal Mount Rushmore.
Asi jo.
To je divný první rande.
Zažila jsem horší.
To bylo rychlý rande.
Jo, přesunuli jsme to.
Kde je Oliver?
Ve svém pokoji.
Řekla jsem mu, že si promluvíme, až se vrátíš.
Mám pokračovat?
Ne, v pohodě.
Uklidňuje mě to.
Jasně.
Ty myješ, já utírám?
Tak jo.
Promiň, že mě naštvalo to s Paulem.
Chápu, že si potřebuješ s někým povídat
jako já s Eve.
Ano.
A měla jsem to napřed probrat s tebou.
Jsme na neprobádaném terénu.
Všichni.
Říkal jsi Markovi, že život není vzácnost.
Že nevadí, když někdo umře. To si vážně myslíš?
Trochu jo.
Myslíš, že můj život není vzácný?
Vadilo by ti, kdybych umřela?
Jasně že jo. Nemůžeš umřít, miluju tě.
Já tebe taky.
Ale teď pomysli na ostatní lidi.
Každý má kamarády a příbuzné a nechce, aby umřeli.
Jen proto, že je neznáš,
nejsou jejich životy míň důležité.
Rozumíš tomu?
Maulerovi neměli kamarády ani rodinu.
Rozumím. Už to neudělám.
Musíš to myslet vážně.
Myslím to vážně.
Tak fajn.
Pojď sem.
A mám tě!
Marku, všechno v pohodě?
Co to bylo?
Nevím.
Pojď sem.
Taková šťastná rodinka.
Překlad titulků: Tomáš Lenikus
Kreativní dohled Lucie Musílková