DETTA HAR HÄNT
-Följ med mig. -Jag ger mig aldrig av.
Kan vi prata om det här innan...
Det sög.
-Lever du? -Detta är framsteg.
Du bryr dig om mig. Du överväger att gå med oss.
Jag fick höra att denna värld erbjöd värdiga motståndare.
Nån har stulit självständighetsförklaringen.
Jag slutar hellre
än att jobba med en skenhelig skit som du!
Det är inte begravt under ett berg,
men det är vårt.
Nolan var inte reseförfattare.
Kid Omni-Man är här!
Jösses!
-Vad är det här? -En ny början.
Jag slog skurkarna.
Du dödade dem!
Jag är sen till vår första dejt.
Fick dig!
Du ville följa med, Rex.
Ja, men jag hade glömt hur tråkigt det här är.
Vi går och tar en drink.
Vi behöver mat. Ingen kommer att laga mat åt oss.
Vad gjorde ni i Teen Team?
Eve bodde fortfarande hemma,
Kate var för sig själv,
jag stal Robots kreditkortsnummer
och levde på pizza, nudlar och svart kaffe.
Jag fick nästan skörbjugg.
Det är inget att vara stolt över.
Jag levde som den rockstjärna jag är.
Du då?
Mina föräldrar höll mig på en diet innan jag kunde äta fast föda.
Konstigt att en flicka som kan krympa fick passa sin vikt.
Ska du laga mat åt oss ikväll?
Jag ska försöka.
Är det en zucchini eller gurka?
Jag kom aldrig så långt.
Kan du laga mat?
Nej, men jag har internet.
Robots kreditkort fungerar nog fortfarande.
Du behöver inte äta maten.
Och du behöver inte laga den.
Jag vill laga middag, Rex.
Jag vill köpa ingredienser, laga maten och äta den.
Du kan antingen hjälpa till...
Eller göra nåt annat.
Rex!
"Parmesanost." Jag gillar ost.
Jag kan ansvara för den.
Vill du ansvara för osten?
Och smöret.
Och mjölk. Allt som kommer från kon.
Mejeriprodukter?
Kalla det vad du vill. Jag fixar det!
Nån vill visst åka på spö.
Kom igen, Rae!
Fan!
Fascinerande.
Kul att du är imponerad.
Så den exploderade när du tog den?
Den spionerade på mig hemma.
Nån vet vem du är och var du bor?
Värre än så. De känner till min familj.
Hade inte det här gått snabbare om du hjälpte till, Rudy?
Det handlar om analys.
Och det är inte den enda viktiga frågan.
Gör inte så.
Det är obehagligt.
Vad har hänt med er två?
Fråga inte.
Vi beställer pizza till middag.
Är vi för konstiga ibland?
Borde vi vara mer normala?
Vad pratar du om?
Den är för skadad för att veta vem som byggde den
eller vem som kontrollerade den. Jag tror att det var planerat.
Vet du ingenting om den?
Den kommer från jorden och är extremt sofistikerad.
Det är allt.
Var försiktig.
-Förlåt. -Förlåt.
Den som ligger bakom den har enorma resurser.
Enorma resurser?
Jag känner igen den blicken.
Säg inte att du tänker göra det jag tror.
Vad gör du här, Mark?
Förutom att kosta skattebetalarna miljontals dollar
och angripa en statlig institution.
Du vet att det är ett brott?
Det kan vara förräderi.
Du vet varför jag är här.
Låtsas att jag inte gör det.
Du spionerar på oss igen.
Vad den än är, så är den inte vår.
Ljug inte, Cecil.
Du hade aldrig vetat om vi spionerade på dig.
Tänk på det
nästa gång du bryter dig in i Pentagon.
Du kan gå nu.
Det här?
Det är inte över.
Vilket skrämmande sätt att starta morgonen.
Se på röran.
Vad gör vi om Mark inte tror på oss?
Vi hoppas att det inte händer.
Dessutom är det sant.
-Men vi spionerar på familjen Grayson. -Ja.
Men inte med den här.
Jag vill veta vem som gör det.
Jag ber labbet ta en titt.
Skit.
Förlåt att jag är sen.
Hej, främling.
Du hade inte glömt vår andra första dejt?
Jag begick förräderi.
-Jag berättar mer senare. -Vet du...
Jag var skeptisk.
Att gå på en riktig dejt.
Men det konstiga är...
Att det inte är konstigt?
Ja.
Precis.
Missförstod jag?
Nej, det gjorde du inte.
Men snälla säg
att det inte är en portal som har öppnat bredvid bordet.
Jag vill så gärna säga nej.
Vi har hittat honom!
Jag sa att forskningen skulle löna sig.
Allvarligt? Ni igen?
Invincible! Du måste följa med oss!
-Det berör liv. -Vi har bråttom.
Snyggt.
Känner du dem?
De stal självständighetsförklaringen när jag räddade Rex.
Du minns oss! Bra!
Jag vet inte.
Jag heter Dropkick och det här är Fightmaster.
Trots våra grymma namn vill vi inte bråka.
Vi behöver hjälp.
Vad? Nej.
Ni borde sitta i fängelse.
Vi var tvungna att stjäla förklaringen.
Miljontals liv stod på spel.
Det gör de än!
Vi är från framtiden.
Ni har tio sekunder på er.
Du måste hjälpa oss störta vår kung.
När vi såg dig...
...insåg vi att det var sant.
Endast du är stark nog.
Vad pratar ni om?
Om det är en tidsmaskin, kan ni återkomma senare? Eller tidigare?
Vi har bara nog med energi för en sista resa.
Ni anar inte hur många som dog för det här.
Jag är ledsen,
men jag åker inte till framtiden med er,
om det är där ni är ifrån.
Om inte vi var på en dejt hade jag låst in er.
Vi hade kanske fel om dig.
Tydligen.
Jag trodde att det skulle funka.
Du är så dum.
Är du säker på det här?
Jag förstör inte vår dejt bara för att...
Mark!
Var är jag?
Vi sa det! Framtiden!
-Ta mig tillbaka! -Men du är redan här!
Vi ska visa att vi är goda.
Om du hjälper oss ger vi dig självständighetsförklaringen.
Bäst att ni verkligen behöver mig.
Har du alltid på dig den?
Du är redan på tunn is. Var kan jag gömma kläderna?
Hej.
Var det jag?
Varför såg jag så sur ut?
Det är bäst att inte ställa frågor när det gäller tidsresor.
Vad har hänt här?
Krig i århundraden.
Vi mot honom.
Vi förlorade.
De tror att vi är kungens spioner. De får inte gå ut.
Mitt på dagen?
Hela dagen. Varje dag.
Du får åka till ditt arbetsläger
-eller delta i offentliga avrättningar. -Om det är familj.
Men det är allt.
Vänta. Börja från början.
För århundraden sen var planeten nära kollaps.
Sen blev en man härskare över jorden.
Och han regerade väl...
...ett tag.
Han ska ha varit friskare på den tiden.
Sen förändrades något. Vi vet inte exakt vad som hände.
Det var före vår tid.
Men han blev sakta galen!
Han skrev nya lagar.
Upprättade arbetsläger.
Oliktänkande fängslades.
Men det blev värre.
Meningslösa krig utan orsak.
Automatiska fabriker, skapade kungliga gardet.
Nationer straffas och tvingas överleva
utan kraft eller teknik.
När han personligen utplånade tio städer för motstånd,
det var då upproret föddes.
Vi försökte stoppa honom...
Men han var för stark.
Vi byggde en tidsmaskin.
Jag byggde en tidsmaskin.
Vi sökte lösningar i det förflutna.
De sa att bläck
från självständighetsförklaringen
kunde döda honom.
Men det fungerade inte.
Sen såg vi dig.
Och vi insåg att du kunde rädda oss.
Så er kung är superstark,
nästan omöjlig att döda och har regerat i hundratals år?
Ja.
Är han en viltrumit?
Vi vet inte vad det är.
Okej. Hur kan jag hjälpa till?
Tack. Nästa steg borde vara att...
Göra lite oväsen!
Försiktigt!
Nu vet de att vi är här.
Stopp, medborgare!
Ni bryter mot kungens utegångsförbud
och ska därför fängslas och/eller avrättas.
De är väl vanliga robotar? De är inte människor?
-Nej. -De är kungliga gardet.
Det finns miljoner av dem.
De tvingar kungens galenskap på folket. Men innan...
De är inte tuffa,
men det kan ta ett tag.
Du behöver inte slåss mot dem.
Vi vill bli fångade. Då kan vi träffa kungen.
Ni borde ha sagt det.
Vad heter kungen?
Ni bryter mot kungens utegångsförbud
och ska därför fängslas och/eller avrättas.
Ja, vi vet.
Invincible.
Vi har väntat på dig.
Ja. Tills du vet hur den byggdes.
Han använde inte robotar.
Kungen tog vår mamma när vi var åtta.
Vi såg henne aldrig igen.
Vi växte upp i arbetsläger.
Därför gick vi med i upproret.
Därför riskerade vi allt för att få hit dig.
Ni ska få träffa kungen.
Vad blir det av dem?
Avrättning.
-Jag tror inte det. -Nej!
Stoppa kungen! Vi klarar oss!
-Men... -Snälla! Gå bara!
Okej, skitstövel. Vem du än är,
så är det över.
Immortal?
Bara en man känner mig vid det namnet.
Är det verkligen du?
Är du jordens konung?
Mark Grayson.
Du är äntligen här.
Tack och lov.
Det har gått så många år sedan du gav dig av med din familj.
Jag visste inte om jag skulle känna igen dig.
Jag är inte samma Mark som du känner. Jag är från...
-Det förflutna. -Du ser mager ut.
Svag.
Har du varit sjuk igen?
Hade de inte hittat ett botemedel...
Det här berör inte mig.
Vad gör du? Skadar du människor?
Du gav mig inget val.
Det var enda sättet att få tillbaka dig.
Jag ville inte göra det, men jag var tvungen.
Vad pratar du om?
Jag är ingen viltrumit.
Du borde inte ha gett mig befälet.
Du är kejsaren.
Du borde ha vetat att det var för mycket för mig.
Särskilt efter en sån lång tid.
Lät jag dig styra?
Låtsas inte att du inte minns!
Allt det här är ditt fel!
Jag ville inte ha ansvaret.
Jag var trött och redo att gå vidare.
Jag sa det. Men du sa...
Du litade endast på mig.
Jag känner dig, Immortal.
Arbetsläger, döda oskyldiga, krig?
Det är inte du.
Mannen du minns är död.
Men jag fick inte det privilegiet.
Handlar det om Kate?
Har hon...dött?
Kate?
Det namnet känner jag inte till.
Är det den rödhåriga kvinnan du...
Nej, inte Eve. Kate.
Ni är nyförlovade.
I det förflutna.
Jag har haft hundratals fruar.
Jag har överlevt alla jag älskat.
Vet du vad det gör med en?
Århundrade efter århundrade?
Nej.
-Men... -Självklart inte.
Du var den tursamma.
Den begåvade.
Din familj kan uthärda.
Du måste betala tillbaka skulden.
Oavsett om du vill eller inte.
Det var därför jag gjorde allt.
Vad ska jag göra?
Gör slut på mitt lidande.
Jag kan inte.
Jag är ledsen, men jag kan inte stanna här
och jag kan inte styra planeten.
Det är inte vad jag menar.
Tänk att de trodde att två vakter skulle räcka.
Berömda sista ord.
Döda mig.
Vad?
Jag är inte längre mig själv.
Var nådig.
Gör slut på mitt och planetens lidande.
Nej! Sluta bara!
En kung kan inte sluta.
Han måste dö för evigt.
Döda mig och makten återvänder till folket.
Det är det enda sättet för mänskligheten.
Det är vad jag vill.
Den version av mig som du känner kanske hade gjort det, men inte jag.
Du lämnade mig.
Du gjorde mig till ett monster.
Hur många måste dö på grund av dina misstag?
Du ska döda mig, oavsett om du vill eller inte.
Annars kommer du och många fler att dö.
Kasta dig in i solen eller något!
Självmord är en ynkryggs flykt!
Sluta! Vi behöver inte göra det här. Låt mig hjälpa dig.
Jag har fallit för dina lögner.
De är alltid desamma, fulla av falska hopp.
Men vissa saker kan bara sluta i döden.
Vi var vänner en gång. Gör det här för mig.
Jag kan inte.
Snälla.
-Det fungerar! -Tyst!
Jag ska bevisa vem jag har blivit.
Vänta! Nej!
Sluta! Gör det inte!
Det finns bara ett sätt att stoppa mig.
Ett sätt att avsluta det.
Ett sätt att rädda dem och alla andra!
Vad för slags man låter andra dö
för han själv inte kan agera?
Det här är det enda sättet.
Snälla!
Nog!
Jag visste inte att det skulle bli så...
Tack.
Det var nog svårt.
Tacka mig inte.
Tacka mig inte för det.
Han ville det.
Och?
Det är inte skäl för att döda någon.
Han har skadat många människor.
Jag vet. Men han räddade många också.
Det räcker inte.
Han är död. Så var tysta.
Håll hans delar åtskilda, annars återuppstår han.
Kungen är död.
Hans styre är över.
Auktoriteten överförs nu till folket.
Han gjorde åtminstone det innan han dog.
Jag vet att du inte är glad, men du räddade vår värld.
Tack.
Ta mig hem.
Det är på tiden.
Du behöver bara göra en sista sak.
Vad?
Var kan jag gömma kläderna?
Hej.
Har du dem? Håll i dig!
Hur...
Det var tidsresor. Behövde de verkligen din hjälp?
Ja. Jag...
Är jag en bra person?
Såklart du är.
Vad hände där borta?
Jag träffade Immortal.
Det var hemskt.
Han levde för länge.
Han dödade folk, förslavade hela planeten.
Och jag...
Jag stoppade honom.
För alltid.
Herregud.
Han ville dö.
Och det var mitt fel.
Jag lät honom styra världen.
Jag förstörde allt, Eve.
Minns du att vi sa att den framtida versionen inte var jag?
Ja.
Din framtida version är inte du heller.
Vad det än var, så var det inte vår framtid. Inte längre.
Jag dödade honom.
Ja.
Men det låter som om han var redo.
Det löser det inte, men vi klarar det tillsammans.
Och om du nånsin blir en världserövrande skitstövel,
då spöar jag dig tills du blir dig själv igen.
Okej.
Om du lovar att göra detsamma.
Du skulle aldrig göra nåt...
Okej.
Vi borde gå.
Ytterligare en dejt förstörd.
Jag sa att vi borde gå. Dejten är inte över.
-Är det vad jag tror? -Ja.
Vi måste till New York.
Du menar nog Washington D.C.
Vad?
Det här är dumt och för tidigt,
men...
Jag älskar dig.
Jag vet inte om det är dumt eller inte, men...
Jag älskar dig med.
Kära publik, vi vänder vår uppmärksamhet någon annanstans
för att låta Mark Grayson och Samantha Eve Wilkins
vara ifred.
I detta ögonblick, ljusår bort,
sitter utomjordingen Allen i ett viltrumitfängelse.
Bojorna kan inte hålla honom.
Väggarna kan inte hålla honom.
Fängelset kan inte hålla honom.
För utomjordingen Allen har blivit mycket stark.
Men trots det väntar han,
för Allen har en plan.
Adjö, min vän.
Äntligen.
Utomjordingen Allen. Han är inlåst, men han ger inte upp.
Men först en kort sammanfattning
för er med usel koncentrationsförmåga.
Tvingad in i en strid mot Anissa, en viltrumit med ett fruktansvärt rykte,
lät Allen sig bli tillfångatagen i hopp om att se om Nolan Grayson,
alias Omni-Man, alias Marks pappa,
alias viltrumitiska allierade nummer tre,
fortfarande levde.
Allens plan fungerade.
Nolan levde.
Men han dömdes också till döden efter att ha läkts,
enligt viltrumiternas tradition.
Med hjälp av sin implanterade kommunikationsapparat
berättade Allen för Nolan
hur han hjälpte Mark i kriget
mellan Planetkoalitionen och Viltrum.
Allen bad Nolan att gå med i deras sak, men Nolan vägrade,
övertygad om att hans avrättning var rättfärdigad
på grund av hans svek mot både Viltrum och jorden.
Men Allen gav inte upp.
Det var inte för sent för Nolan att rätta sina misstag
eller åtminstone hjälpa andra i kampen mot imperiet.
Men Nolans svar var alltid detsamma...
Nej.
Men då, när Allen var nära på att ge upp,
sa Nolan något som tydde på att allt hopp inte var förlorat.
Jag tror...
...att jag saknar min fru.
Allens samtal med Nolan avbröts regelbundet
av försök att avrätta honom.
Efter det lades hans avrättningar på is.
De är verkligen dåliga på sina jobb.
Du måste ge dig av.
Vi har pratat om det otaliga gånger.
Jag ger mig inte av utan dig.
Det är annorlunda nu.
Jag kommer snart att avrättas.
De är inte som de andra. De är viltrumiter.
De kommer att döda dig.
De kommer att döda dig också.
Låt oss rymma härifrån innan det händer.
Nej.
Kom igen.
Med dig på vår sida kan vi vinna kriget.
Jag är inte på nåns sida.
Jag vanärade mitt folk.
-Jag svek min familj. -Herregud.
-Jag orkar inte mer. -Jag övergav sönerna.
-Hitta en större laser. -Jag begick brott
mot alla och allt jag håller kärt.
Så gottgör det.
Glöm ditt folk, gottgör din familj,
och hjälp mig, Mark och de andra att stoppa imperiet!
-Nej. -Kom igen!
Då kommer vi båda att dö tillsammans.
Det verkar så.
De hade nått ett dödläge.
Allen och Nolan väntade på att deras död
skulle komma från rymdens mörker.
Nolan.
Jag trodde att du hade glömt mig.
Vi glömmer aldrig vår plikt.
Synd att detsamma inte gäller dig.
Är du beredd?
Adjö, min vän.
Och med det, kära publik, återförenas vi med Allen,
när han riskerar allt
för att rädda en före detta fiende och en ny vän
som inte vill bli räddad.
Du ska inte dö än.
Du övergav ditt uppdrag att underkuva jorden.
Men det är bara ett av dina många brott.
Desertering.
Olaglig avel med en underlägsen art.
Mord!
Förräderi.
Har du något att säga till ditt försvar?
Låt ritualen fortsätta.
Må du dö med mer värdighet än du levde.
Jag trodde jag hade mer tid.
Hörni!
Det är väl lugnt?
Fan! Sluta!
Helvete!
Jag borde dela med mig.
Just så! Ut med det! Vi klarar det!
Kör på! Jag tror på dig!
Så ska det se ut.
Hej, det är Allen.
Jag vet inte vem som bor här, men vi har en fest här utanför.
Vill du vara med?
Vem vågar befria Battle Beast?
Det är jag...
...sir. Sir Beast.
Kommer det att finnas
motståndare som är värda min styrka?
Ja. Absolut.
Viltrumiter?
Åh, ja. Visst har vi det.
Hur många?
Det här är väldigt specifikt.
Tre, men en av dem är en vän, så rör inte honom.
Ta dig an de andra två.
Jaså?
Det låter bra.
Vänta, Nolan! Vi kommer!
Vad? Låt mig vara, utomjording.
Vi har alla hört historier om den store Nolan.
Krigen, triumferna, civilisationerna du erövrade.
Vilken sjukdom kan ha förändrat dig så?
Det kanske fanns i honom.
Vi borde undersöka hans härkomst, se om sjukdomen har spridit sig.
Ja! Kolla.
Var ditt svek värt döden?
Svara mig!
Ja.
Du kommer tyvärr aldrig att förstå.
Den här vägen.
Du lovade mig viltrumiter!
Dessa varelser erbjuder mig ingen utmaning alls.
Jag vet. Nästan framme.
Var inte det här avrättningsrummet?
Bedragare! Du har ingen heder.
Du lovade mig en ärofull strid,
men den enda värdiga motståndare jag ser är du.
Låt oss... Kan vi lugna ner oss?
Det var dumt av mig,
du är inte lugn. Jag ber om ursäkt.
Nolan. Vet du var du är? Nolan?
Vänta!
Välj dina sista ord.
Ursäkta att vi är sena.
Du ser förfärlig ut.
Gjorde ni det här? Det var inte snällt.
Jag sa åt dig att ge dig av.
Du borde ha lyssnat på honom.
Viltrumiter.
Äntligen kan min törst efter strid släckas.
Ursäkta, han är en beundrare. Han vill verkligen träffa er.
Jag har väntat på en värdig utmaning.
Jag ska njuta av det.
Om den här striden är slutet på mitt liv,
kommer jag att njuta ännu mer.
Du ska dö.
Är det ett löfte?
Vi ska få ut dig.
Jag sa åt dig att gå.
Jag vet, men jag tänker göra det här.
Är du den speciella unopabon?
Jag gillar inte att skryta.
Aj.
Du är inte så speciell.
Sluta. Nej.
Förlåt att jag förstörde avrättningen.
Jag kommer visst dö först.
Släpp honom!
Kul att se dig.
Har du klippt dig? Trimmade du mustaschen?
-Har du stylat din mustasch? -Upp!
Du vanhedrar dig själv igen!
Jag visste det.
Fan! Jag hatar dem.
Tror du Battle Beast överlever i rymden?
Förmodligen, va?
Vad?
Jag vill ge dig en high five för att vi vann,
men det var äckligt, så det känns olämpligt.
Ser du den andra viltrumiten eller vår håriga vän?
Inte sedan du slog dig ut hit.
Han kanske drog. Vad hände med viltrumiten?
Jag behöver mer!
Han är nog i närheten.
För nån som nästan dog återhämtade du dig snabbt.
Ja. Tack vare dig, kompis.
För att du räddade mig.
Bra jobbat.
Jag kanske lät honom spöa mig lite mer än nödvändigt.
Han kunde ha dödat dig.
Jag vet, men du behövde motivation.
Jag vill att du följer med mig,
men vill du inte förråda ditt folk,
fast de är galna mördare,
så förstår jag. Jag ville inte att du skulle dö.
Varför inte?
Vi satt inne tillsammans. Det gör oss till vänner.
Ingen viltrumit skulle göra det för en annan.
Det skulle du.
För Debbie, Mark och den lila grabben du berättade om.
Och för mig, tydligen. För du gjorde det.
Vi måste sticka innan tuffingarna skickar förstärkning.
Kan du tjuvkoppla skeppet?
Ingen kommer.
-Vad? -Vi behöver inte oroa oss.
Ingen förstärkning kommer.
Fängelset hann säkert
skicka ett nödanrop till viltrumiterna.
De vet vad som hände, men de kommer inte.
De kan inte.
Jag behöver lite mer
än en ofullständig tanke och en mystisk blick.
Det finns färre än 50 renblodiga viltrumiter
kvar i universum.
Det är imperiets mest bevakade hemlighet.
Det är också därför vi kan besegra dem.
Med deras berättelse nu berättad
och Nolan och Allen äntligen fria och redo att gå med i kriget mot Viltrum,
vänder vi blicken till Grayson-hemmet
där Mark och Eve njuter av varandras sällskap.
Mark? Är du hemma?
Mark?
Hej, mamma.
Vad är det?
Jag tyckte jag hörde nåt. Varför är dörren låst?
Jag är inte klädd.
-Okej, god natt. -God natt.
Har hon gått?
-Vad var det? -Inget, mamma.
Herregud. Förlåt.
Vi måste skaffa eget.
Undertexter: Victor Ollén
Kreativ ledare Jeni Orimalade