Chci ti něco objasnit.
Nejsem žádej mafián.
Jen mám složitý podnikání, který někdy vyžaduje přijímat rozhodnutí
bez velkýho přemejšlení.
Jsou v tom drogy?
Drogy nesnáším.
-Prostituce? Hazard? -Ani jedno.
Pyramidová schémata? Politická korupce?
Zbraně.
Pušky, granáty, rakety, výbušniny, munice.
-Jsi překupník zbraní? -Ne.
Ne, nejsem překupník.
Ani pašerák, ani zločinec.
Moje společnost je zcela legální.
Mám všechny certifikáty a povolení.
Jsem jenom prostředník.
Prostředník mezi kým?
Mezi vládami,
společnostmi, ale vždycky legálně.
A co ti mrtví chlapi?
Taky jsou legální?
Před čtyřmi měsíci
mě jeden klient najal na nákup napalmu.
Víš, co to je?
Výbušnina.
Ano, výbušnina.
Je úžasná, jako želatina.
Ale velmi špatně se shání,
tak jsem oslovil prostředníka v Maroku,
protože vím, že na Sahaře ho používají.
Ale ukázalo se, že je to podvodník.
Ten chlap ve sklepě.
Chtěl mi prodat falešnej napalm.
Pančovanej.
A to je moc vážný.
Nejcennějším aktivem prostředníka
je jeho pověst.
Když prodám špatný produkt, nikdo mi už nikdy nezavolá.
A to by nás zničilo.
Zasraná katastrofa.
Tak jste ho dole zamkli, abyste ho vystrašili?
Co se s ním stalo?
A co bude teď?
Nevím.
Co chceš dělat?
Já?
Zabil jsi člověka.
-Ne. -Ano.
Ne.
-Ano, ano, ano. -Ne.
-Ano, ano, ano. -Ne, ne, ne.
-Ano. Ano. -Ne.
Spadl ze schodů.
Nekecej, Oskare.
-Hele, jen jsem se snažil... -Jasně.
Všichni se tady snažíme.
Moje žena, moje děti, já,
Pilát Pontský, Panna Marie...
Snažit se není na škodu.
Tohle všechno ti říkám,
protože moje dcera ti věří.
Strašně moc ti věří.
Nechci žádný potíže.
Nikdo nikdy nechce žádný potíže.
Ale realita je taková, jaká je,
a když nastanou potíže, musíš vědět, jak je vyřešit.
Nebo aspoň zvládnout.
A když ne, tak je vymazat.
Proto nechci žádný tajemství ani nedorozumění.
Když ti otevřeme dveře do rodiny, musíš se skutečně stát její součástí.
Navzájem se podporovat.
S našimi ctnostmi i chybami.
Ale rozhodnutí je na tobě.
Jaký rozhodnutí?
Pořád chceš otevřít tu tělocvičnu v Marbelle?
Když řeknu ne, zamknete mě ve sklepě?
Když řekneš ne, dcera tě odveze domů,
rozloučí se s tebou a už ji nikdy neuvidíš.
Zaručeně.
A když řeknu ano?
Pak řeknu:
„Vítej v rodině Faradových.“
Tehdy jsem měl poslední šanci změnit svou budoucnost.
Mohl jsem říct ne,
vrátit se ke každodennímu životu,
a všechno o Faradových zapomenout, jako by vůbec neexistovali.
Ale neřekl jsem to.
Vybral jsem si to neznámé,
nepravděpodobné, fascinující,
život, který se vůbec nepodobal tomu mýmu.
Vybral jsem si rodinu.
Vybral jsem si Marbellu.
Costa del Sol byl úplně jiný svět.
Byl to ráj plný slunce,
pláží, krásy...
Když chtěl být člověk někdo, tohle bylo to pravé místo.
FARADOVI
Pro kluka jako já
to bylo jako přistát na jiné planetě.
Leo to dával jasně najevo od prvního dne.
Jmenoval mě správcem naší budoucí tělocvičny v Puerto Banús.
Ani jsem nemusel platit daně.
Sundej tu ceduli!
K PRONÁJMU
Jestli na mě jejich dům v Madridu udělal dojem,
bylo to proto, že jsem neviděl ten v Marbelle.
Máme doma spoustu děl od začínajících umělců, víš?
Třeba tyhle tři.
Horizonty.
Je to velmi klasická reinterpretace Monetova díla.
Co ti to říká?
Jako...
-Jako nějaký neklid... -Ano.
Neklid, přesně.
Vnitřní bazén.
Rozmařilost.
Marbella má úžasné mikroklima.
Tady budete mít se Sarou ložnici.
Se Sarou?
Budeš bydlet u nás. Ona ti to neřekla?
-Jestli teda chceš. -Ano.
Ale já nevím, myslel jsem, že budu v pokoji pro hosty nebo tak.
Ale ty nejsi host.
Nemusíte být svoji, abyste spolu spali.
Dokonce mi dali dárek na uvítanou.
Od té chvíle jsme byli se Sarou oficiálně pár.
V pátek přijde architekt na rekonstrukci tělocvičny.
Už jsem mu řekla, co chceme a jaký typ podlahy.
Není to moc rychlý?
Jak to myslíš?
Minulej tejden jsem bydlel v Madridu v malým bytě v Aluche
a najednou tohle...
Musím to zpracovat.
A co když to nechci?
Nechci, abys toho litoval.
Možná toho budeš litovat ty.
Proč?
Protože jsi určitě zvyklá na sofistikovanější, vzdělanější chlapy.
A to tě děsí?
-Gumová podlaha. -Cože?
Do tělocvičny. Musíš trvat na tom, že nechceme vinylové koberce.
Můžeme mu to říct společně, ne?
V pátek jedu do Afriky.
-Do Afriky? -Do Angoly.
Je tam ten klient s napalmem. Musím to tam jet vyžehlit.
Jak vyžehlit?
Nabídnu mu místo napalmu miny Claymore,
a to se slevou.
To je to samý?
Když nemáme Moët Chandon,
vystačíme si s cavou.
Takže napalm je Moët?
Na všechno musíš mít řešení.
Protože důležitý je, Oskare,
být vynalézavý.
Jestli jsi, povede se nám moc dobře.
Sem bych dal vířivku.
Potřebujete dvě vířivky.
Jednu pro každou šatnu.
Ano, dvě jsou lepší, jo.
Přivezou je z Lyonu, jako tu moji.
Dobře.
A napadlo mě, že bychom sem mohli dát parní lázeň.
Moc hezký.
A později bych nevylučoval
přidání sauny.
Někteří lidé hubnou jenom v sauně.
Přesně.
Zvládneš to všechno?
Samozřejmě.
Tahle tělocvična bude úžasná.
Nejsi tu jen kvůli tělocvičně, Oskare.
Nejdůležitější je pro mě dcera.
Když v tom vidí peníze, tak jí věřím.
Ale hlavní pro mě je, aby byla Sara šťastná, spokojená.
A aby to tak bylo, musíš si ji získat.
-Jsem tady. -Super.
Začněte burkem. Je moc dobrý a horký.
Pečivo plněné masem, je to mámina specialita.
-Pocházíte taky z Alžírska? -Kdepak, jsem Katalánka,
ale vyrůstala jsem v Paříži.
Všechno vypadá úžasně.
Ochutnej to, uvidíš.
Život tady v Marbelle je kurva úžasnej.
Bude na prd, až se vrátíš do Madridu.
-Do Madridu? -Hej...
Myslím, kdyby ta tělocvična nevyšla.
-Jistěže vyjde! -Vyjde, nebuď škarohlíd.
Franova klinika nevyšla
a všichni Arabové v okolí mají koně.
Kdo je Fran?
Bývalý přítel Sary, veterinář.
Taky měla přítele, co si chtěl otevřít diskotéku.
Další říkal, že zbohatne na realitách.
Ne, ne, ne! Ten byl příšernej.
-Příšernej. -Mami.
-Nesnesitelnej. -Neposlouchej.
-Ségra má ráda podnikatele. -Ty jsi debil.
Vrátit se do Madridu by nebylo tak špatný. Já jsem tam šťastná.
Proto tě vyhodili z obchodní školy?
Ona myslí svou hudbu.
PolyGram s ní chce uzavřít smlouvu.
Písničky na album už mám skoro hotový.
Ty nahráváš album?
Jasně.
Ano, Tanya bude nová Sheena Easton.
Běž do prdele.
Ten zkurvysyn.
Kdo to je?
Nabil Mawad.
Poslal ty lidi, co nás chtěli podvést s napalmem.
-Přesně tak. -Ale nemáme žádný důkaz.
Proč na vás mává?
Protože je to pokrytec.
Táta je Mawadův největší konkurent.
My obchodujeme s východní Evropou a levičáky.
Mawad obchoduje se CIA
a protikomunistickými partyzány v Africe a Asii.
Takže jste konkurenti.
Jo. A podle velikosti jeho domu
asi dostává větší provize.
Kapitalismus vždycky platí líp.
Máme nepsané pravidlo
nikdy neobchodovat s druhou stranou.
Mawad neprodává kalašnikovy nebo RPG7
a my neprodáváme Stingery ani M-16.
Ale napalm je americkej vynález.
-Pytlačili jste v jeho revíru. -No, vždycky jsou výjimky.
Sakra. Šunka.
Musím vzít 30 deka iberské šunky.
Tátův přítel Henry, se kterým jedu,
po mně vždycky chce šunku.
Chci jet do Angoly s tebou.
Ty? Proč?
Abys nebyla sama.
Takováhle cesta musí být otravná.
Jak to můžeš vědět?
Jedeš klientovi říct, že jsi mu nesehnala napalm.
To zní ošemetně.
A ty mi poskytneš morální podporu?
Možná jo.
Soustřeď se na tělocvičnu.
Nesmíš chtít moc, jinak nakonec nebudeš mít nic.
Já toho nechci moc.
O mě si nedělej starosti.
Pokud budou potíže, mám šunku.
Vyšplhal jsi vysoko!
Jsi teď andaluské princátko?
Tumáš.
Sto padesát tisíc peset, cos mi dal na tělocvičnu.
Nechci tvoje peníze.
Jsou tvoje.
Kvůli tomu jsi jel 500 kilometrů?
Vlastně ne.
Ty jsi kurva blázen.
Dvacet let jsi dělal v dole výbušniny.
-Nejel jsi tam otevřít tělocvičnu? -Přesně.
Co má napalm společnýho s aerobikem?
Pomáhám rodině.
Oni tě o to požádali?
Nevědí o tom.
Ale vím, že mají problém,
a vím, že jsi expert na výrobu TNT, dynamitu, Goma-2...
Určitě umíš udělat i napalm.
Ty jsi neuvěřitelnej.
Bylo by to dobrý pro nás oba, Manueli.
K čemu? Abychom šli do vězení?
Nikdo nepůjde do vězení.
Tyhle lidi jsou čistý, mají povolení.
To ti řekli?
Měl bys je poznat.
-Jsou jiný. -Vážně?
Jo, není to tak, jak si myslíš.
Jsou to lidi, který mají kulturu.
Rozumí věcem jako abstraktní umění.
-Koho to kurva zajímá? -Je to známka citlivosti.
A citliví lidé přemýšlejí.
Takže smícháme trochu napalmu s Picassovou Guernicou
a bude z nás Gándhí.
Hele, Manueli.
Jestli chceš strávit zbytek života v týhle díře,
vynalézat tichou pyrotechniku,
myslím, že je to skvělý.
Ale až ti dojdou úspory
a budeš se muset vrátit domů a podívat se ženě do očí...
-Neser mě! -...tak si nestěžuj
a nevolej mi, protože tenhle vlak už ujel.
Hodně štěstí, Manueli.
Napalm má hodně jednoduchej základ.
Naftalen a kyselinu fosforečnou.
Problém je množství.
Množství?
Můžu toho udělat plechovku a tamhle to odpálit.
Ale jestli chce rodina vypálit džungli...
Plechovka stačí.
Dobře.
Odteď mi budeš platit v dolarech.
Skvělý.
LETIŠTĚ MÁLAGA
Nezapomněla jsi koupit šunku?
Pro jistotu jsem koupil sušenou.
Co to děláš?
Překvapení.
To jsi přece chtěla, ne?
Oskare, nemůžeš opustit tělocvičnu.
Za měsíc otevíráme.
Jasně že můžu. Rekonstrukce je hotová.
Teď už jen musím najít zákazníky. Tři dny nejsou nic.
Ty ses zbláznil.
Fakt sis myslela, že si to nechám ujít?
Navíc jsem koupil špičkovej německej foťák.
A podívej na tohle,
portugalský slovník.
Mí klienti nejsou Angolané, ale kubánská armáda.
Tak proč jedeme do Luandy?
Všechno, co jsem slyšel o Kubě, byly Machínovy písně,
mulatské tanečnice
a fotky Fidela Castra kouřícího doutníky.
Ale Sara mi řekla, že po revoluci v roce 1959
se Castro stal vzorem
pro partyzány zemí třetího světa.
A poskytoval jim nejen podporu a doutníky,
ale i zbraně a vojáky.
V průběhu 25 let
měla Kuba poradce a vojáky v Alžírsku,
Vietnamu, Jižním Jemenu,
Kongu, Bolívii, Venezuele, Nikaragui,
Mosambiku, Guinei-Conakry...
Dokonce bojovali proti Izraeli na Golanských výšinách
po boku Syřanů.
Podpořili Etiopany 10 000 muži
a tankovou brigádou ve válce o Ogaden.
A v Angole nasadili armádu 30 000 vojáků,
aby zastavili jihoafrickou invazi.
Od té doby tam zůstali
a bojují proti Savimbiho protikomunistické gerile.
Jak může takovej malej ostrov posílat všude vojáky jako nějaký impérium?
Platí to Rusové?
-Prosím. -Děkuji.
Rusové dodávají zbraně, zbytek platí Angola.
A platí fakt dobře.
Je to bohatá země, mají diamanty, ropu...
Kubánci dělají taktická rozhodnutí.
A co z toho Kuba má?
Politický vliv, podporu v OSN...
A jak do toho zapadá tvoje rodina?
Kubánci nechtějí být závislí jen na jednom dodavateli.
Zvlášť u jednorázových nákupů.
Jako napalm.
Cítím se jako ve filmu.
Jen počkej, až tam dorazíme.
Henry!
Moje neteř!
Ty jsi ale vyrostla!
Už jsem se tě nemohla dočkat.
-Díky, žes přišel. -Jak jinak?
Copak bych tě nechal jít samotnou?
Jistěže ne. Přivezla jsi mi šunku?
Pravá iberská šunka.
To je lahůdka!
-Oskar ti koupil sušenou. -Sakra.
-Rád tě poznávám. Děkuju. -Těší mě.
-Oskar, že? -Ano.
Můj přítel.
Sakra! Ten kluk s lahví!
Mockrát děkuju. Tak jdeme.
Tamhle mám auto.
Oskar, že jo? Vezmi kufr a sedni si dozadu.
To je super!
Prosím, nastup.
Díky.
Všechno dobrý.
Jako kompenzaci jim dáme miny Claymore.
Jsou diskrétnější a v džungli líp fungují.
To nic, Oskar o tom všechno ví.
Už skoro patří do rodiny.
Claymory nebudou Patriciovi stačit, víš, jakej je.
Pomůžeš mi ho přesvědčit.
Jsem na tvojí straně.
Podle mě je napalm na hovno.
V Havaně to ani nevědí.
-Jestli to Fidel zjistí, naštve se. -Proč?
Je to imperialistická zbraň, má špatnou pověst z války ve Vietnamu.
Kubánci dávají přednost bílýmu fosforu. Zabíjí stejně s menším hlukem.
A v čem je problém?
Napalm je v džungli účinnější.
Radši Patriciovi řekneme, že se ten plán podělal.
-Ne. -Jestli ho zkusíš odškodnit minama,
rozčílí se. Věř mi, já Patricia znám.
Už jsme tady, musím to aspoň zkusit.
Má Patricio rád šunku?
Když mi někdo řekne, že chce budovat socialismus,
vždycky říkám:
„Zkusils pravý šampaňský
„místo ruskýho?
„Srovnával jsi prvotřídní iberskou šunku s bulharskou mortadelou?“ Prosím tě.
To zní trochu podvratně.
Nebudeme si nic nalhávat.
Kdo chce vyhrát studenou válku, musí lidi dobře krmit.
Proto tě nechtějí pustit do Španělska. Mohl bys zběhnout.
Ne, zlatíčko, jen jsem strávil mnoho let
životem v iluzích
a už mě to unavuje.
Tvůj táta mi určitě dokonale rozumí.
To je ale úžasný město, co?
Ano.
V tom jsou Portugalci stejní jako Španělé.
Staví, jako by měli zůstat napořád.
Ve Francouzským Kongu
ty parchanti ani nepoužívají cihly.
Jezdím sem od roku 1975.
Viděl jsem, jak se to tu rok od roku samo ničí. Je to na prd.
Proč si ho nevyrobíte?
Ten napalm.
Kolik piv tvůj přítel měl?
Ne, sakra. Myslím to vážně. Je na to recept.
Jak to víš?
Ze zvědavosti.
Patricio to před pár měsíci zkoušel a nevyšlo to.
Jakou směs použili?
-Soudruhu Henry. -Ano?
-Telefon! -Hned se vrátím.
Takže ty jsi teď chemik?
Ne.
Ale můj strejda Manuel strávil 20 let
prací s výbušninami v dolech v Riotintu v Huelvě.
Jo.
Ale tohle je něco jinýho, Oskare.
Ale není na škodu to zkusit, ne?
To teda je.
Mohli bychom podělat náš vztah s Kubánci.
Mohlo by to vyjít.
-Ne. -Ne?
Když Patricio nebude chtít tvoje miny, jsi stejně v háji.
Do toho ti nic není.
Jseš tady, aby ses procházel a fotil, ne?
Tak se procházej
a fotografuj.
Patricio se vrací z Lubanga.
Sejdeme se s ním hned ráno, takže máte odpoledne volno.
Co kdybys mu ukázala candongu?
Co je candonga?
To je šílený.
Víš, co říká táta?
Že v candonze najdeš všechno od Rolexek po protiletadlovou střelu.
Čistá Afrika.
Dobrý den.
Je tu spousta dětí.
Ale nejsou tu žádní staří lidé.
Někdo říká, že jsou marxisti, někdo že jsou proamerický...
Promiňte.
Ale je to kmenová válka
živená ideologiemi, které neznají ani jim nerozumějí.
To je absurdní.
To je studená válka.
Ne.
Ne, děkuji.
Sem jsi svoje kluky nikdy nevzala?
Nemyslím si, že je to zajímalo.
Víš, co mi tvůj táta jednou řek?
Že můj skutečný úkol v Marbelle není otevřít tělocvičnu,
ale pomáhat ti.
-Náhrdelník? -Ne, děkuji.
Tátové vždycky říkají takový věci.
Pak mě to musíš nechat dělat.
Nechám.
Ale nejdřív se musíš učit.
Učím se rychleji, než si myslíš.
Možná na to nemusíš jít tak zhurta.
Candonga je dobrej název pro tělocvičnu.
Zní to rytmicky.
Divoce.
„Klub Candonga“.
To se mi líbí.
Zdravím.
-Jak je, Henry? -Skvěle.
-Ahoj, Saro. -Ahoj. Táta tě pozdravuje.
Tak jo, pojďme dovnitř.
Máme rezervovaný pokoj na...
Moc lituje, že nemohl přijet.
Moc lituje, jo?
Spousta dárků, ale ví, že tak domluva nezněla.
Tohle je potřetí.
Nemám čas se s tím tady srát.
To mu řekni.
Miny Claymore? Ty se používají odjakživa!
-Tvůj otec říkal, že ho sežene. -Snažil se.
-Hovno se snažil! -Jsme na tvojí straně.
Tak proč jste mi to řekli, až když jste přijeli?
Táta tě nikdy nezklamal.
-Proč mi to nepřijel říct sám? -Ona to vyřeší, Patricio.
Není třeba.
Pokud to nepůjde, může zůstat doma.
Je to složitý. Není to černobílý.
Složitý?
A bejt tady snad není?
Víš, kolik lidí jsme ztratili tenhle týden v Huambu?
Kolik jich zmrzačili?
Můžeme jít až na 200 Claymorů.
Ne, zatraceně!
Do prdele!
UNITA zná miny Claymore líp než my!
Promiňte.
Saro,
právě jsem mluvil s chemikem.
Říkal mi, že to můžeme mít hotové za pět až šest týdnů.
Kdo sakra jsi?
Pracuju s ní.
Je to její partner.
-Tvůj manžel? -Ano.
Oskar.
Nechtěli jsme nic říkat,
než budeme vědět, že to dokážeme vyrobit.
Co vyrobit?
Napalm.
Budeme muset upravit množství,
ale můžeme přinést vzorek a otestovat to tady,
s vámi.
Pět až šest týdnů mi připadá rozumný.
Že jo, Patricio?
Máš vůbec ponětí, co jsi právě udělal?
Ne, nemá.
Nemá kurva ani ponětí.
Saro.
Saro! Počkej, Saro!
Co si kurva myslíš, že tohle je?
Hodina aerobiku?
Demonstrace testosteronu?
Způsob, jak ukázat, že máš velké koule?
-Saro, to vyjde. -Ne, to nevíš.
Nevíš ani hovno.
Kurva neuvěřitelný.
Promiňte.
Není tu náhodou někde volné místo?
Ano, jistě. Tamhle vzadu.
Výborně.
Zdravím.
Děkuji.
Mario.
Nech Oskarovu tašku v autě, jede do Madridu.
Co to říkáš?
Řekl jsi Kubáncům pět až šest týdnů, ne?
Tak se do toho dej.
A ať je to za tři.
Saro, jsou dvě ráno.
Tumáš. Vypij to, dokud je to teplý.
Po tak dlouhé cestě ti to udělá dobře.
Děkuju.
Oskare...
Jsem přesvědčenej, že to strejda dokáže.
-Jinak bych mlčel. -Já vím.
Musíš si odpočinout. Můžeš za ním zajít zítra, ano?
Už teď jsem zklamaný.
Je mi to líto.
-Myslel jsem, že nedělat nic je horší. -Dobře. Podívej.
Vpravo je pokoj pro hosty.
Dneska spi tam.
Zítra to uvidíme jasněji.
Chci říct jenom jedno.
Věř mi.
Máš tři týdny.
Dobrou noc.
Děkuju.
Tady mi Henry dal sloučeniny, který použil chemik v Luandě.
A tohle?
K natočení testů napalmu.
Pojeď se mnou.
Video je lepší, abych neztrácela čas.
Aspoň mi popřej štěstí.
Ty lidi použili prací prostředek!
Prací prostředek?
Jo, obyčejnej prací prostředek místo kyseliny fosforečný.
To znehodnotí konečnou želatinu.
-To je to tak jednoduchý? -Ne.
Tak jednoduchý to není.
Ta kyselina způsobuje nestabilitu.
Takže zkouším hlinitý mýdlo.
Jseš si jistej, že to bude fungovat?
Máme jenom tři týdny.
-Počkej. -Podívej.
Sakra!
Až se mi to povede stabilizovat, bude to desetkrát silnější.
Za tři týdny to zmáknem.
Nejsou tam žádný starý ani tlustý lidi.
Všude je chaos.
Jako by život trval jen jeden den.
Sakra.
Afrika je úžasná. Úžasná.
A Sara a její rodina mezitím bohatnou.
No, v takovým světě žijeme, Manueli.
Ty těm lidem věříš?
No, vědí, co chtějí.
Na to jsem se neptal.
Myslím, že mě Sara potřebuje.
-K čemu? -To nevím.
Ale hledala mě.
To v Marbelle byl její nápad.
Sakra, spím s ní v domě jejích rodičů.
Já nevím. Je to jako...
Jako co?
Jako by si mě vybrali.
Už jsou to skoro dva týdny.
No a?
Mluvil jsem s Henrym.
Je způsob, jak všechno zastavit a zachovat si u Kubánců tvář.
Jak?
Prozradit Havaně, co dělají v Angole.
Co když to Oskar zvládne?
Nezvládne.
Neměla jsi ho brát s sebou.
Ne, já ho do Luandy nebrala.
Objevil se na letišti,
protože jsi mu řekl, aby mi pomáhal. Co jsem měla dělat?
Takže on s tebou jde do letadla, ty ho pustíš na schůzku...
Snažíš se mě z něčeho obvinit?
Tati, poslouchej.
To ty jsi ho zpracoval, aby mi pomáhal.
To jsi přeci chtěla. Proto přijel do Marbelly.
Přijel otevřít tělocvičnu.
A ukázat, jaký je. Mělas předtuchu.
Dej mu čas.
Nakonec nasereš bráchu a sestru.
Seru na ně.
Ty, máma a já jsme jediný, kdo se kvůli rodině můžou ztrhat.
Tak proč přidávat někoho dalšího?
Tati...
Zatím nic neprozrazuj.
Prosím.
Do toho.
-Ještě máme tejden, ne? -Jo.
O TÝDEN POZDĚJI
NAMIBSKÁ POUŠŤ – ANGOLA
Plukovníku.
Prý jsi teď chemik, Farade.
Ne, chraň Bůh.
Ahoj, Patricio.
Může za to můj zeť.
Takže?
Máme to, nebo ne?
Tyhle receptury jsou ošidný.
Někdy je potřeba směs upravit.
Nech toho, Farade, ty stará liško podšitá.
Leo má na mysli množství.
Netestovali velké nálože. Pokud bude problém, dá se to upravit.
Že jo, Oskare?
Ten recept funguje.
Pokud něco nevyjde, přebírám odpovědnost.
Tady, Leo, podívej.
Dali jsme nálože rovnoměrně pod ty auta.
Pod každý auto stejný množství.
Takže na naší straně je všechno připravený.
Budete střílet tímhle?
Bude to hořet, tak ať to hoří pořádně.
V životě jsou okamžiky,
kdy vsadíte všechno na jednu kartu.
A jste jen kousíček od katastrofy.
Sekundu, kterou nechcete vidět.
Připraveni, plukovníku!
Teď!
Ale když to vyjde,
je to jako zjevení.
Čisté zjevení.
Ten den se zrodil nový Oskar.
Takový, kterého jsem neznal ani já.
Fascinovaný destrukcí a ohněm.
A ano, bylo to skvostné.
Vydláždilo mi to cestu k úspěchu.
A teď už vím, že taky k záhubě.
-Prošel jsem zkouškou? -Jakou zkouškou?
Já nevím, mám ten pocit, co jsem tě potkal.
Není žádná zkouška, Oskare.
Máš se toho hodně co učit.
Chci jenom vědět, kde jsem.
Na svém místě.
Já myslel, že mý místo je v tělocvičně v Marbelle.
-To záleží. -Na čem?
Jak moc chceš dobýt svět.
Překlad titulků: Marek Buchtel
Kreativní dohled: