Vi skal have alt på det rene.
Jeg er ikke mafioso.
Jeg har bare en kompleks forretning, som kræver, at jeg træffer beslutninger
uden at vurdere dem først.
Involverer det stoffer?
Jeg hader stoffer.
-Prostitution? Gambling? -Nej.
Pyramidespil? Politisk korruption?
Våben.
Rifler, granater, missiler, sprængstoffer, ammunition.
-Er du våbenhandler? -Nej.
Nej, jeg er ikke forhandler.
Hverken smugler eller kriminel.
Mit firma er helt lovligt.
Jeg har certifikater og tilladelser.
Jeg er bare mellemmanden.
Mellem hvem?
Mellem regeringer
og virksomheder, men altid lovlige.
Hvad med de døde fyre?
Var de lovlige?
For fire måneder siden
hyrede en kunde mig til at købe napalm.
Ved du, hvad det er?
Et sprængstof.
Ja, et sprængstof.
Vidunderligt, som gelatine.
Men det er meget svært at finde.
Jeg talte med en mægler i Marokko,
fordi jeg ved, at de brugte det i Sahara.
Men han var en svindler.
Fyren i kælderen.
Ja, fyren i kælderen.
Han ville sælge mig falsk napalm.
Forfalsket.
Og det er alvorligt.
En mellemmands mest værdifulde aktiv
er hans omdømme.
Hvis jeg sælger et dårligt produkt, vender kunderne ikke tilbage.
Det ville ødelægge os.
En skide katastrofe.
Så du låste ham inde for at skræmme ham?
Hvor blev han af?
Hvad sker der nu?
Aner det ikke.
Hvad vil du gøre?
Mig?
Du dræbte en mand.
-Nej. -Jo.
Nej.
-Jo, jo, jo. -Nej.
-Jo, jo, jo. -Nej, nej, nej.
-Jo. -Nej.
Han faldt ned.
Tag ikke pis på mig, Oskar.
-Jeg prøvede bare, at... -Ja.
Vi prøver alle.
Min kone, mine børn, mig,
Pontius Pilatus, Jomfru Maria...
Det skader ikke at prøve.
Jeg fortæller dig det,
fordi min datter stoler på dig.
Rigtig meget.
Jeg ønsker ikke problemer.
Ingen vil have problemer.
Men virkeligheden er, hvad den er,
og når der kommer problemer, skal du kunne løse dem.
Eller i det mindste styre dem.
Måske endda fjerne dem.
Så jeg vil hverken have hemmeligheder eller misforståelser.
Åbner vi familiens døre for dig, er det for at gøre dig til en del af den.
For at støtte hinanden.
Med vores dyder og vores skavanker.
Men beslutningen er din.
Beslutning?
Vil du stadig åbne det fitnesscenter?
Låser I mig inde, hvis jeg siger nej?
Min datter kører dig hjem,
og du ser hende aldrig igen.
Med garanti.
Og hvis jeg siger ja?
Så vil jeg sige:
"Velkommen til Farad-familien."
Det var min sidste chance for at ændre min fremtid.
Jeg kunne have sagt nej,
vende tilbage til min rutine,
og glemme dem, som om de aldrig eksisterede.
Det gjorde jeg ikke.
Jeg valgte det ukendte,
det usandsynlige, fascinationen,
livet, der ikke lignede mit eget.
Jeg valgte familien.
Jeg valgte Marbella.
Costa del Sol var en anden verden.
Det var paradis.
Solskin, strande, skønhed...
Det var stedet at være, hvis man ønskede at blive til noget.
For en fyr som mig
var det som at lande på en anden planet.
Leo gjorde det tydeligt fra den første dag.
Han udnævnte mig til manager af vores fitnesscenter i Puerto Banús.
Jeg behøvede ikke engang at betale skat.
Tag skiltet ned!
TIL LEJE
Hvis deres palæ i Madrid havde imponeret mig,
var det fordi, jeg ikke havde set palæet i Marbella.
Vi har mange nye kunstværker herhjemme.
Ligesom disse tre.
Horisonterne.
Det er en klassisk nyfortolkning af Monets arbejde.
Hvad siger det dig?
En smule...
-En slags uro. -Ja.
Uro, præcis.
Den indendørs swimmingpool.
Mest til pynt.
Marbella har et vidunderligt mikroklima.
Dette bliver dit og Saras soveværelse.
Også Saras?
Du bor her. Har hun ikke sagt det?
-Kun hvis du vil. -Jo.
Jeg troede bare, jeg skulle sove i gæsteværelset.
Men du er ikke en gæst.
I behøver ikke være gift for at sove sammen.
De gav mig endda en velkomstgave.
Fra det øjeblik blev Sara og jeg officielt et par.
Arkitekten kommer på fredag for at se på centeret.
Jeg har allerede sagt, hvad vi ønsker os.
Går det ikke lidt for hurtigt?
Hvad mener du?
I sidste uge boede jeg i en lille lejlighed i Aluche,
og pludselig dette...
Jeg skal lige bearbejde det.
Jeg håber måske, du ikke gør.
Du skal ikke fortryde det.
Det er måske dig, der fortryder det.
Hvorfor?
Fordi du må være vant til mere sofistikerede, uddannede fyre.
Skræmmer det dig?
-Gummigulve. -Hvad?
Til centeret. Insister på, at det ikke bliver vinylgulve.
Kan vi ikke begge fortælle ham det?
Jeg skal til Afrika på fredag.
-Afrika? -Angola.
Napalm-klienten er der. Jeg skal løse det.
Løse det hvordan?
Jeg vil tilbyde Claymore-miner i stedet,
med rabat.
Er det det samme?
Har vi ikke Moët Chandon,
nøjes vi med Cava.
Napalm er Moët?
Du skal have en løsning på alt.
For det vigtigste er
at være fantasifuld.
Hvis du er det, så klarer vi os godt.
Jacuzzien skal være her.
Du får brug for to.
Til de to omklædningsrum.
Ja, to er bedre.
De importerer dem fra Lyon.
Okay.
Jeg tænkte på at sætte et dampbad her.
Fint.
Og senere vil jeg ikke udelukke,
at vi tilføjer en sauna.
Nogle taber sig kun i en sauna.
Ja.
Kan du klare alt det?
Selvfølgelig.
Det bliver fantastisk.
Du er her ikke kun for centeret, Oskar.
Min datter er det vigtigste.
Hun siger, at der er penge at tjene.
Men min prioritet er at gøre hende glad.
Og for at gøre det, skal du charmere hende.
-Jeg er her. -Godt.
Start med burek. Den er varm og lækker.
Et kødfyldt wienerbrød. Det er min mors speciale.
-Er du også algerisk? -Nej, jeg er catalansk,
men født og opvokset i Paris.
Det ser fantastisk ud.
Smag på det.
Livet her i Marbella er skidegodt.
Det bliver surt, når du skal til Madrid.
-Madrid? -Hvad?
Hvis det ikke lykkes med centeret.
-Selvfølgelig lykkes det! -Din lyseslukker.
Frans klinik gik da ikke,
selvom alle araberne ejer heste.
Hvem er Fran?
Saras ekskæreste, en dyrlæge.
Hun havde også en, der ville åbne et diskotek.
En anden ville blive rig på ejendomme.
Nej! Han var forfærdelig.
-Forfærdelig. -Mor!
-Uudholdelig. -Glem det.
-Min søster elsker iværksættere. -Du er en nar.
Madrid ville ikke være så slemt. Jeg elsker at være der.
Så du dumpede handelsskolen?
Hun taler om sin musik.
PolyGram vil gerne hyre hende.
Sangene til mit album er næsten klar.
Laver du et album?
Selvfølgelig.
Ja, Tanya bliver den nye Sheena Easton.
Rend mig.
Den skiderik.
Hvem er han?
Nabil Mawad.
Han sendte de mænd, der forsøgte at snyde os.
Ja, men vi har ingen beviser.
Hvorfor vinker han?
Fordi han er kynisk.
Min far er Mawads største konkurrent.
Vi arbejder med Østeuropa og venstrefløjen.
Mawad handler med CIA
og antikommunistiske guerillaer.
Så I er rivaler.
Ja. Og at dømme efter størrelsen på hans hus,
tager han mere i provision.
Kapitalismen betaler altid mere.
Vi har en uskreven regel.
Gør aldrig forretninger med den anden side.
Mawad sælger ikke Kalashnikovs eller RPG7'er,
og vi sælger ikke Stingers eller M-16'er.
Napalm er en amerikansk opfindelse.
-I var på hans territorium. -Der er altid undtagelser.
Lort. Skinken.
Jeg skal bruge 300 gram sortfodsskinke.
Min fars ven, som jeg skal møde,
vil altid have en skinke.
Jeg vil med til Angola.
Dig? Hvorfor?
Så du ikke er alene.
En tur som denne må være hård.
Og det ved du?
Du skal fortælle en klient, at du ikke har hans napalm.
Det lyder kompliceret.
Giver du mig moralsk støtte?
Ja, måske.
Fokuser på centeret.
Sigt ikke for højt. Måske ender du med ingenting.
Det er ikke for højt.
Tænk ikke på mig.
Hvis der bliver problemer, har jeg skinken.
Du er godt nok kommet frem i livet!
Er du en rig andalusisk dreng nu?
Her.
De 150.000 pesetas, du gav mig til træningscenteret.
Jeg vil ikke have dine penge.
Det er dine.
Kørte du 500 kilometer for det?
Nej, faktisk ikke.
Du må være sindssyg.
Du har lavet sprængstoffer i minerne i 20 år.
-Skulle du ikke åbne et fitnesscenter? -Præcis.
Hvad har napalm med aerobics at gøre?
Det hjælper familien.
Spurgte de dig?
De ved ikke noget.
Men de har et problem,
og jeg ved, at du er ekspert i TNT, dynamit, Goma-2...
Jeg ved, du kan lave det.
Du er utrolig.
Det ville være godt for os begge to.
At komme i fængsel?
Ingen kommer i fængsel.
De arbejder lovligt, de har tilladelser.
Er det, hvad de sagde?
Du burde møde dem.
-De er anderledes. -Virkelig?
Det er ikke, hvad du tror.
De er mennesker med kultur.
De forstår ting som abstrakt kunst.
-Og hvad så? -Det er et tegn på følsomhed.
Og følsomme mennesker tænker.
Vi blander et strejf af napalm med Picassos Guernica,
og vi bliver til Gandhi.
Hør her, Manuel.
Hvis du vil bruge resten af dit liv i dette hul
og opfinde lydløs pyroteknik,
er det helt fint.
Men når din opsparing løber tør,
og du er nødt til at tage hjem til din kone...
-Hold da op! -...så klag ikke til mig,
for skibet er sejlet.
Held og lykke, Manuel.
Napalm har en meget enkel base.
Naftalin og fosforsyre.
Problemet er mængden.
Mængden?
Jeg kan lave en dåse og antænde det her.
Men hvis de vil brænde en hel jungle...
En dåse er nok.
Okay.
Fra nu af betaler du mig i dollars.
Perfekt.
MALAGA LUFTHAVN
Huskede du at købe skinke?
Jeg har jerky med.
Hvad laver du?
Overrasker dig.
Ønskede du ikke det?
Du skal jo se til centeret.
Vi åbner om en måned.
Ombygningen er færdig.
Jeg skal bare finde kunder. Tre dages ferie går nok.
Du er gal.
Jeg ville ikke gå glip af det her.
Desuden har jeg købt et topmoderne tysk kamera.
Og se her.
En portugisisk ordbog.
Mine klienter er ikke angolanere, men den cubanske hær.
Hvorfor er det så i Luanda?
Alt, jeg havde hørt om Cuba, var Machín-sange,
mulat-dansere
og billeder af Fidel Castro, der ryger cigarer.
Men Sara fortalte mig, at efter revolutionen i 1959
var Castro blevet et idol
for guerillaerne i tredjeverdenslande.
Han sendte dem ikke bare støtte og cigarer,
men våben og soldater.
I løbet af 25 år
havde Cuba rådgivere og tropper i Algeriet,
Vietnam, Sydyemen,
Congo, Bolivia, Venezuela, Nicaragua,
Mozambique, Guinea-Conakry...
De kæmpede endda mod Israel i Golanhøjderne
sammen med syrerne.
Han støttede etiopierne med 10.000 mænd
og en kampvognsbrigade i Ogaden-krigen.
Og han satte en hær på 30.000 soldater ind i Angola
for at stoppe den sydafrikanske invasion.
Og de blev i landet og kæmpede
mod Savimbis antikommunistiske guerilla.
Hvordan kan den lille ø sende tropper overalt som et imperium?
Betaler russerne?
-Værsgo. -Tak.
Russerne leverer våbnene, Angola betaler for resten.
De betaler rigtig godt.
Det er et rigt land med diamanter, olie...
Cubanerne træffer beslutningerne.
Og hvad får Cuba ud af det?
Politisk indflydelse, støtte i FN...
Hvordan er din familie indblandet?
Cubanerne kan ikke lide at være afhængige af én leverandør.
Især til engangskøb.
Som med napalm.
Det er ligesom en film.
Vent du bare.
Henry!
Min niece!
Du er helt voksen!
Det glæder mig at se dig.
-Du kom. -Selvfølgelig.
Jeg er her for dig.
Har du skinke med?
Agern-fodret sortfodsskinke.
Lækkert!
-Oskar har jerky med. -Hold da op.
-Godt at møde dig. -I lige måde.
-Oskar, ikke? -Jo.
Min kæreste.
Nå, ja! Flaskedrengen!
Mange tak. Lad os komme afsted.
Her er min bil.
Oskar, ikke? Tag kufferten, og hop ind på bagsædet.
Hvor fedt!
Her, hop ind.
Tak.
Det er fint.
Vi kompenserer dem med Claymore-miner.
De er mere diskrete og virker bedre i junglen.
Det er okay. Oskar ved det hele.
Han er som familie nu.
Claymore-miner er ikke godt nok til Patricio.
Han skal overbevises.
Jeg er med dig.
Jeg synes, napalm er lort.
De har ikke hørt det i Havana.
-Fidel bliver sur. -Hvorfor?
Et imperialistisk våben med dårligt ry fra Vietnamkrigen.
Vi foretrækker hvidt fosfor. Dræber lige så meget, men larmer mindre.
Hvad er problemet?
Napalm er mere effektiv i junglen.
Vi må fortælle Patricio, at planen gik galt.
-Nej. -Hvis du prøver at kompensere,
bliver han mere vred. Jeg kender ham.
Jeg er nødt til at prøve.
Kan Patricio lide skinke?
Når nogen siger, de vil opbygge socialisme,
siger jeg altid:
"Har du smagt champagne
"i stedet for russisk shampanskoye?
"Og sammenlignet iberisk sortfodsskinke med bulgarsk mortadella?" Helt ærligt!
Du lyder oprørsk.
Lad os ikke narre os selv.
Giv mad til folket, hvis du vil vinde Den Kolde Krig.
Der er derfor, du ikke kan tage til Spanien.
Nej da, søde. Men i mange år
har jeg levet livet ud fra en drøm.
Man bliver træt af det.
Det ville din far forstå.
Sikke en fantastisk by, ikke?
Jo.
Portugiserne er som spanierne.
De bygger, som om de holder for evigt.
Derovre i det franske Congo
bruger skiderikkerne ikke engang mursten.
Jeg er kommet her siden 1975.
Jeg har set det ødelægge sig selv år efter år. Det stinker.
Hvorfor laver I det ikke?
Napalmen.
Hvor mange øl har din kæreste drukket?
Jeg mener det alvorligt. Det er en formel.
Hvor kommer det fra?
Nysgerrighed.
Patricio prøvede, men det virkede ikke.
Med hvilken blanding?
-Kammerat Henry. -Ja?
-Telefon! -Jeg er straks tilbage.
Er du kemiker nu?
Nej.
Men min onkel Manuel tilbragte 20 år
i minerne ved Riotinto og arbejdede med sprængstoffer.
Javel.
Men det her er anderledes.
Det skader ikke at prøve, vel?
Jo.
Vi kunne ødelægge forholdet til cubanerne.
Det kunne fungere.
-Nej. -Nej?
Du er på røven alligevel, hvis Patricio ikke vil have minerne.
Det rager ikke dig.
Du er her for at gå og tage billeder.
Så gå,
og tag billeder.
Patricio er på vej fra Lubango.
Vi mødes i morgen tidlig, så du har fri i dag.
Hvorfor viser du ham ikke candongaen?
Hvad er en candonga?
Det her er sindssygt.
Ved du, hvad min far siger?
At man kan finde alt fra Rolex til et luftværnsmissil i candongaen.
Det er rent Afrika.
Godmorgen.
Der er masser af børn.
Men der er ingen gamle mennesker.
Nogle kalder sig marxister, andre pro-amerikanere...
Undskyld.
Reelt er det en stammekrig
fyldt med ideologier, de ikke kender eller forstår.
Det er absurd.
Det er den kolde krig.
Nej.
Nej, tak.
Har du aldrig taget en kæreste med hertil?
De var ikke interesserede.
Ved du, hvad din far sagde til mig?
At min mission i Marbella ikke handlede om centeret,
men om at hjælpe dig.
-Halskæde? -Nej, tak.
Sådan noget siger far altid.
Så lad mig hjælpe.
Det vil jeg gerne.
Men du skal lære først.
Jeg lærer hurtigere, end du tror.
Det behøver ikke gå så hurtigt.
Candonga er et godt navn til centeret.
Det lyder rytmisk.
Vildt.
"Club Candonga"
Det lyder godt.
Hejsa.
-Hvordan går det? -Godt.
-Hej Sara. -Hej. Jeg skulle hilse fra far.
Okay, lad os gå indenfor.
Vi har et værelse reserveret til...
Han beklager, at han ikke kom.
"Beklager"?
Han ved godt, at det ikke var aftalen.
Det er tredje gang.
Jeg har ikke tid til det her pis.
Fortæl ham det.
Claymore-miner? Dem har de brugt i evigheder!
-Han lovede at skaffe det. -Han prøvede.
-Prøvede min røv! -Vi er på din side.
Hvorfor fortæller I mig det så først nu?
Min far svigter dig ikke.
-Hvorfor kom han så ikke selv? -Hun styrer det her.
Ingen grund til det.
Hvis det går galt, så bliv hjemme.
Det er kompliceret. Det er ikke sort og hvidt.
Kompliceret?
Det er det her også!
Ved I, hvor mange mænd vi mistede i denne uge?
Hvor mange blev såret?
Vi kan tilbyde 200 miner.
Nej, for fanden!
For helvede!
UNITA kender Claymore-minerne bedre, end vi gør!
Undskyld mig.
Sara,
jeg har lige talt med kemikeren.
Vi kan have det klar om fem til seks uger.
Hvem fanden er du?
Jeg arbejder med hende.
De er partnere.
-Din mand? -Ja.
Oskar.
Vi ville ikke sige noget,
før vi vidste, at vi kunne producere det.
Producere hvad?
Napalm.
Vi må justere mængden,
men vi kan lave en prøve og teste den her
sammen med dig.
Fem til seks uger lyder rimeligt for mig.
Ikke, Patricio?
Har du nogen idé om, hvad du lige gjorde?
Nej, det gør han ikke.
Han aner ikke en skid.
Sara.
Sara! Vent, Sara!
Hvad fanden tror du, det er?
En aerobicstime?
Fremvisning af testosteron?
En måde at vise, at du har store nosser?
-Det kommer til at virke. -Nej, det ved du ikke.
Du ved ikke en skid.
Det er fandme utroligt.
Undskyld mig.
Er der en anden ledig plads?
Ja, selvfølgelig. Der bagved.
Perfekt.
Hej.
Tak skal du have.
Mario.
Lad Oskars taske ligge. Han skal til Madrid.
Hvad?
Du sagde fem-seks uger til cubanerne, ikke?
Så kom i gang.
Og gør det til tre.
Sara, den er to om natten.
Her. Drik, mens den er varm.
Det er godt efter en lang tur.
Tak skal du have.
Oskar...
Hvis jeg ikke vidste, at min onkel kan lave det,
-havde jeg ikke sagt noget. -Nej.
Men du må hvile dig. Du kan besøge ham i morgen, okay?
Du ved, jeg allerede er skuffet.
Beklager, det endte sådan.
-Det ville være værre at gøre ingenting. -Okay. Hør.
Der er et gæsteværelse til højre.
Sov der i aften.
Vi taler om det i morgen.
Jeg vil bare sige én ting.
Stol på mig.
Du har tre uger.
Godnat.
Tak.
Henry gav mig en seddel med det, kemikerne brugte i Luanda.
Og hvad er det?
Til at optage testene.
Kom med mig.
Det er bedre på video, så jeg ikke spilder tid.
Ønsk mig held og lykke.
De brugte vaskemiddel!
Vaskemiddel?
Ja, almindeligt vaskemiddel i stedet for fosforsyre.
Det gør den endelige gelatine ugyldig.
-Er det så enkelt? -Nej.
Ikke så enkelt.
Syren genererer en masse ustabilitet.
Så jeg prøver med aluminiumssæbe.
Vil det fungere?
Vi har kun tre uger.
-Vent. -Se nu.
For fanden da!
Det bliver ti gange større, når jeg stabiliserer det.
Om tre uger er den perfekt.
Der er ingen gamle eller fede mennesker.
Alt er kaotisk.
Som om livet kun varede en dag.
Hold da op.
Afrika er fantastisk.
I mellemtiden bliver deres familie rig.
Det er den verden, vi lever i, Manuel.
Stoler du på disse mennesker?
De ved, hvad de vil have.
Det var ikke mit spørgsmål.
Sara har brug for mig.
-Hvorfor? -Det ved jeg ikke.
Men hun ledte efter mig.
Marbella var hendes idé.
Jeg sover sammen med hende i forældrenes hus, for pokker.
Jeg ved det ikke. Det er ligesom...
Ligesom hvad?
Som om de valgte mig.
Der er næsten gået to uger.
Og?
Jeg talte med Henry.
Vi kan stoppe det hele og redde ansigt med cubanerne.
Hvordan?
Ved at lække til Havana, hvad de laver i Angola.
Og hvis Oskar klarer den?
Det gør han ikke.
Du skulle ikke have taget ham med.
Jeg tog ham ikke med til Luanda.
Han mødte op i lufthavnen,
fordi du bad ham hjælpe mig. Hvad skulle jeg gøre?
Så han steg på dit fly, og du tog ham til mødet...
Prøver du at beskylde mig for noget?
Far, hør på mig.
Det var dig, der fik ham til at ville hjælpe mig.
Det var, hvad du ønskede. Han kom til Marbella.
Han ville åbne et center.
Du ville se, om han havde evnerne.
Giv ham tid.
Det vil gøre dine søskende vrede.
De kan rende mig.
Du, mor og jeg er de eneste, der knokler for familien.
Hvorfor så tilføje en mere?
Far...
Læk ikke noget endnu.
Jeg beder dig.
Værsgo.
-Vi har stadig en uge, ikke? -Jo.
EN UGE SENERE
NAMIBØRKENEN ANGOLA
Oberst.
Jeg hører, du er kemiker nu.
Nej, gud forbyde det.
Goddag Patricio.
Min svigersøn er synderen.
Og?
Har vi det eller ej?
Disse formler er vanskelige.
Nogle gange skal man justere blandingen.
Hold op, Farad. Din snedige gamle ræv.
Leo hentyder til mængden.
De har ikke testet store doser. Men vi kan justere det.
Ikke, Oskar?
Formlen fungerer.
Hvis noget går galt, tager jeg ansvaret.
Her, Leo, se.
Vi placerede ladningen under bilerne.
Samme mængde under hver enkelt.
Så alt er klart fra vores side.
Vil du skyde med den?
Det skal alligevel brænde, så lad os sætte fut i det.
Der er øjeblikke i livet,
hvor du lægger alle dine æg i én kurv.
Og fiasko er kun et øjeblik væk.
Et øjeblik, du ikke vil se.
Klar, oberst!
Skyd!
Men hvis det går godt,
er det en åbenbaring.
En epifani.
Den dag blev en ny Oskar født.
En, jeg ikke engang kendte.
Fascineret af ødelæggelse og ild.
Og ja, det var herligt.
Det banede vejen til succes.
Og til undergang. Som jeg ved nu.
-Bestod jeg prøven? -Hvilken prøve?
Den, jeg har fornemmet, siden jeg mødte dig.
Der er ingen prøve, Oskar.
Du har meget at lære.
Jeg vil bare vide, hvor jeg står.
Hvor du hører hjemme.
Er det ikke i et fitnesscenter i Marbella?
-Det kommer an på... -På hvad?
Om du vil erobre verden.
Tekster af: Julie Skov Kristensen
Kreativ supervisor: