Haluan tehdä jotain selväksi.
En ole gangsteri.
Minulla on vain mutkikas bisnes, joka joskus vaatii päätöksiä,
joita ei tule arvioitua.
Liittyykö siihen huumeita?
Vihaan huumeita.
-Prostituutiota? Uhkapeliä? -Ei.
Pyramidihuijauksia? Korruptiota?
Aseita.
Kiväärejä, kranaatteja, ohjuksia, räjähteitä, ammuksia.
-Oletko asekauppias? -En.
Ei, en ole kauppias.
En salakuljettaja enkä rikollinen.
Yritykseni on ihan laillinen.
Minulla on kaikki sertifikaatit ja luvat.
Olen vain välikäsi.
Minkä välillä?
Hallitusten,
yritysten, mutta aina laillisesti.
Entä ne kuolleet tyypit?
Laillisia nekin?
Neljä kuukautta sitten -
asiakas palkkasi minut ostamaan napalmia.
Tiedätkö mikä se on?
Räjähde.
Kyllä, räjähde.
Ihanaa kuin gelatiini.
Mutta sitä on vaikea löytää.
Puhuin välittäjälle Marokossa,
koska he käyttivät sitä Saharassa.
Mutta hän olikin huijari.
Se tyyppi kellarissa.
Hän halusi myydä minulle väärennettyä napalmia.
Turmeltua.
Se on vakava asia.
Välittäjälle suurin etu -
on hänen maineensa.
Jos myyn huonoa tuotetta, kukaan ei enää koskaan soita.
Se tuhoaisi meidät.
Se olisi katastrofi.
Joten lukitsit hänet alakertaan pelotellaksesi häntä?
Mitä hänelle kävi?
Mitä nyt tapahtuu?
En tiedä.
Mitä haluat tehdä?
Minä?
Tapoit miehen.
-En. -Kyllä.
En.
-Kyllä, kyllä, kyllä. -En.
-Kyllä, kyllä, kyllä. -En, en, en.
-Kyllä. Kyllä. -En.
Hän kaatui.
Älä kuseta minua, Oskar.
-Yritin vain... -Toki.
Kaikkihan me yritämme.
Vaimoni, lapseni, minä,
Pontius Pilatus, Neitsyt Maria...
Saahan sitä yrittää.
Kerron sinulle tämän,
koska tyttäreni luottaa sinuun.
Luottaa tosissaan.
En halua ikävyyksiä.
Kukaan ei koskaan halua ikävyyksiä.
Mutta todellisuus on mitä on,
ja kun ikävyyksiä tulee, ne pitää osata hoitaa.
Tai ainakin pitää kurissa.
Tai hankkiutua niistä eroon.
Siksi en halua mitään salaisuuksia tai väärinkäsityksiä.
Jos avaamme perheeni ovet sinulle, sinun on oltava osa sitä.
Tuemme toisiamme.
Hyveillämme ja puutteillamme.
Mutta päätös on sinun.
Mikä päätös?
Haluatko yhä avata kuntosalin Marbellassa?
Jos sanon ei, päädynkö kellariin?
Silloin tyttäreni vie sinut kotiin,
etkä näe häntä enää koskaan.
Takaan sen.
Entä jos sanon kyllä?
Sitten sanon:
"Tervetuloa perheeseen."
Se oli viimeinen mahdollisuuteni muuttaa tulevaisuuttani.
Olisin voinut sanoa ei,
palata vanhaan rutiiniini,
unohtaa Faradit kuin heitä ei olisi ollutkaan.
Mutta en tehnyt niin.
Valitsin tuntemattoman,
epätodennäköisen, kiehtovan.
Elämän, joka vähiten muistutti omaani.
Valitsin perheen.
Valitsin Marbellan.
Aurinkorannikko oli oma maailmansa.
Se oli paratiisi.
Aurinkoa, rantoja, kauneutta...
Jos halusi olla tärkeä, siellä kannatti olla.
Kaltaiselleni penskalle -
se oli kuin toinen planeetta.
Leo teki asiat selväksi alusta alkaen.
Hän nimesi minut tulevan Puerto Banúsin kuntosalin johtajaksi.
Minun ei tarvinnut edes maksaa veroja.
Ota kyltti alas.
VUOKRATTAVANA
Heidän Madridin kartanonsa oli tehnyt vaikutuksen -
vain koska en ollut nähnyt Marbellan kartanoa.
Meillä on paljon nousevien taiteilijoiden töitä.
Kuten nämä kolme.
Horisontit.
Se on klassinen uudelleentulkinta Monet'n työstä.
Mitä se välittää sinulle?
No...
-Jonkinlaista levottomuutta... -Kyllä.
Levottomuutta, aivan.
Sisäuima-allas.
Päähänpisto.
Marbellassa on upea mikroilmasto.
Tämä on sinun ja Saran makuuhuone.
Minun ja Saran?
Nukut meillä. Eikö hän kertonut?
-Vain jos haluat. -Aivan.
Ajattelin vain, että nukkuisin vierashuoneessa tai jotain.
Ethän sinä ole vieras.
Yhdessä voi nukkua, vaikkei olisi naimisissa.
He antoivat jopa tervetuliaislahjan.
Siitä hetkestä lähtien Sarasta ja minusta tuli virallisesti pari.
Arkkitehti tulee perjantaina remontoimaan salia.
Olen jo kertonut hänelle, mitä haluamme.
Etenemmekö liian nopeasti?
Miten niin?
Viime viikolla asuin pikkukämpässä Madridin Aluchessa.
Sitten yhtäkkiä tämä...
Minun täytyy käsitellä asiaa.
En halua, että käsittelet.
En halua, että alat katua.
Ehkä sinä tässä kadut.
Miten niin?
Koska olet varmasti tottunut hienostuneempiin, koulutettuihin miehiin.
Sekö pelottaa sinua?
-Kumilattia. -Mitä?
Kuntosaliin. Vaadi sitä. Emme halua vinyylimattoja.
Voimmehan me ilmoittaa yhdessä?
Lähden Afrikkaan perjantaina.
-Afrikkaan? -Angolaan.
Napalm-asiakkaan luo. Menen korjaamaan asian.
Korjaamaan miten?
Tarjoan hänelle miinoja napalmin sijasta,
alennuksella.
Onko se sama asia?
Jos ei ole Moët Chandonia,
tyydymme cavaan.
Eli napalm on Moët?
Kaikkeen on keksittävä ratkaisu.
Jutun juju on -
mielikuvitus.
Jos sitä on, niin menestyy.
Poreallas tähän.
Tarvitsette kaksi poreallasta.
Yksi per pukuhuone.
Aivan. Kaksi on parempi, kyllä.
Ne tuodaan Lyonista.
Okei.
Ja mietin höyryhuoneen laittamista tähän.
Hyvä idea.
Ja myöhemmin en sulkisi pois -
saunan lisäämistä.
Jotkut laihtuvat vain saunassa.
Aivan.
Pärjäätkö tämän kaiken kanssa?
Tietenkin.
Kuntosalista tulee mahtava.
Et ole täällä vain kuntosalin takia.
Tyttäreni on minulle tärkein.
Ja hänestä tällä voi tienata.
Mutta minulle tärkein asia on Saran onnellisuus.
Siksi sinun on vakuutettava hänet.
-Olen täällä. -Hienoa.
Aloitetaan börekista. Herkullista ja kuumaa.
Lihalla täytetty leivonnainen. Äitini erikoisuus.
-Oletko algerialainen? -Ei, olen katalonialainen.
Synnyin ja vartuin Pariisissa.
Kaikki näyttää herkulliselta.
Maista vain.
Elämä täällä Marbellassa on aivan mahtavaa.
Harmi, kun palaat Madridiin.
-Madridiin? -Hei...
Siis jos kuntosali ei menesty.
-Totta kai menestyy. -Älä ole ilonpilaaja.
Franin klinikka ei menestynyt,
ja kaikilla arabeilla on täällä hevosia.
Kuka on Fran?
Saran entinen heila, eläinlääkäri.
Toinen poikaystävä halusi avata diskon.
Yksi halusi rikastua kiinteistöillä.
Ei, ei! Se oli karsea juttu.
-Karsea. -Äiti.
-Surkea. -Älä kuuntele.
-Siskoni pitää yrittäjistä. -Olet kusipää.
Ei Madridiin paluu minua haittaisi. Siellä on kivaa.
Siksikö reputit kauppakorkean?
Hän tarkoittaa musiikkiaan.
PolyGram haluaa hänet.
Levyni on melkein valmis.
Nauhoitatko levyä?
Tietysti.
Kyllä, Tanyasta tulee uusi Sheena Easton.
Haista home.
Paskiainen.
Kuka hän on?
Nabil Mawad.
Hän lähetti ne napalm-huijarit.
-Niin. -Mutta meillä ei ole todisteita.
Miksi hän vilkuttaa teille?
Koska hän on tekopyhä.
Isäni on Mawadin suurin kilpailija.
Me myymme Itä-Euroopalle ja vasemmistoryhmille.
Mawad myy CIA:lle -
ja antikommunistisisseille.
Kilpailijoita siis.
Niin. Ja kun näkee hänen talonsa koon,
tietää, että paremmin palkkioin.
Kapitalismilla tienaa paremmin.
Meillä on kirjoittamaton sääntö:
älä tee kauppaa vastapuolen kanssa.
Mawad ei myy Kalashnikoveja tai RPG7:iä,
me emme myy Stingerejä emmekä M-16:ta.
Mutta napalm on jenkkikeksintö.
-Tunkeuduit hänen reviirilleen. -Aina on poikkeuksia.
Hitto. Kinkku.
Täytyy ottaa 300 grammaa Iberian kinkkua.
Isän ystävä Henry, joka tulee mukaan,
pyytää aina tuomaan kinkkua.
Haluan tulla Angolaan kanssasi.
Sinä? Mitä varten?
Ettet olisi yksin.
Sellainen matka lienee ikävä.
Mistä tiedät?
Joudut kertomaan asiakkaalle, ettet saanut napalmia.
Kuulostaa hankalalta.
Annat siis henkistä tukea?
Ehkäpä.
Keskity kuntosaliin.
Jos tähtää liian korkealle, ei saa mitään.
En tähtääkään.
Älä minusta murehdi.
Jos tulee ongelmia, on kinkkua.
Olet päässyt pitkälle.
Oletko nyt joku rikas penska?
Tässä.
Kuntosalia varten antamasi 150 000 pesetaa.
En halua rahojasi.
Ne ovat sinun.
Ajoit 500 kilometriä tätä varten?
Itse asiassa en.
Olet täyskahjo.
Olet tehnyt räjähteitä kaivoksissa 20 vuotta.
-Etkö aikonut avata salin? -Tismalleen.
Miten napalm liittyy aerobiciin?
Autan perhettä.
Pyysivätkö he?
Eivät tiedä.
Mutta heillä on ongelma,
ja osaat tehdä TNT:tä, dynamiittia, Goma-2:ta...
Varmasti myös napalmia.
Uskomatonta.
Hyötyisimme molemmat, Manuel.
Millä tavalla? Pääsyllä vankilaan?
Kukaan ei joudu vankilaan.
Heidän toimintansa on täysin laillista.
Niinkö he sanoivat?
Sinun pitäisi tavata heidät.
-He ovat erilaisia. -Oikeasti?
Se ei ole sitä, mitä luulet.
He ovat kulttuuri-ihmisiä.
He ymmärtävät taidettakin.
-Ketä kiinnostaa? -Se on merkki herkkyydestä.
Ja herkät ihmiset ajattelevat.
Eli sekoittamalla napalmia Picasson Guernicaan -
meistä tulee Gandhi.
Kuules, Manuel.
Jos haluat viettää loppuelämäsi läävässä -
hiljaista pyrotekniikkaa kehitellen,
hieno juttu.
Mutta kun säästösi loppuvat,
ja sinun täytyy palata kotiin vaimosi luo...
-Älä kuittaile. -Älä sitten valita -
tai soita minulle, koska tilaisuus meni ohi.
Onnea matkaan, Manuel.
Napalmissa on helppo pohja.
Naftaleenia ja fosforihappoa.
Pulma on mittakaava.
Mittakaava?
Voin tehdä tölkin verran ja räjäyttää sen.
Mutta jos haluaa polttaa viidakon...
Tölkki riittää.
Selvä.
Tästä lähtien maksat dollareina.
Hienoa.
MALAGAN LENTOKENTTÄ
Muistitko ostaa kinkkua?
Otin kuivalihaakin mukaan.
Mitä sinä teet?
Yllätän sinut.
Etkö toivonut sitä?
Et voi poistua kuntosalilta.
Avaamme kuukaudessa.
Toki voin. Remontti on ohi.
Pitää vain löytää asiakkaita. Kolmesta päivästä viis.
Olet järjiltäsi.
En halunnut jättää tätä väliin.
Sitä paitsi ostin huippuluokan saksalaisen kameran.
Ja katsos tätä,
portugalin sanakirja.
Asiakkaani eivät ole angolalaisia, vaan Kuuban armeija.
Miksi siis Luandaan?
Tiesin Kuubasta vain Antonio Machínin laulut,
mulattitanssijat -
ja kuvat Fidel Castrosta polttamassa sikareita.
Sara kertoi minulle, että vuoden 1959 vallankumouksen jälkeen -
Castrosta oli tullut idoli -
kolmannen maailman sisseille.
Tuen ja sikareiden lisäksi hän lähetti heille -
aseita ja sotilaita.
25 vuoden aikana -
Kuuban neuvonantajia ja joukkoja oli Algeriassa,
Vietnamissa, Etelä-Jemenissä,
Kongossa, Boliviassa, Venezuelassa, Nicaraguassa,
Mosambikissa, Guinea-Conakryssä...
He jopa taistelivat Israelia vastaan Golanin kukkuloilla -
syyrialaisten rinnalla.
Hän tuki etiopialaisia 10 000 miehellä -
ja panssariprikaatilla Ogadenin sodassa.
Ja hän lähetti Angolaan 30 000 sotilaan armeijan -
pysäyttämään Etelä-Afrikan hyökkäyksen.
He olivat jääneet maahan taistelemaan -
Jonas Savimbin antikommunistisissejä vastaan.
Kuinka pieni saari voi lähettää joukkoja kaikkialle kuin imperiumi?
Venäläisetkö maksavat?
-Olkaa hyvä. -Kiitos.
Venäläiset toimittavat aseet, Angola maksaa loput.
Ja he maksavat hyvin.
Se on rikas maa, jossa on timantteja, öljyä...
Kuubalaiset tekevät taktiset päätökset.
Ja mitä Kuuba hyötyy tästä?
Poliittista vaikutusvaltaa, tukea YK:ssa...
Miten perheesi liittyy tähän?
Kuubalaiset eivät halua jäädä yhden hankkijan varaan.
Varsinkaan kertaostoksissa.
Kuten napalmissa.
Ihan kuin olisin elokuvassa.
Odotas, kunnes pääset sinne.
Henry!
Sukulaistyttöni.
Olet aikuistunut.
Odotin kovasti näkemistäsi.
-Kiitos kun tulit. -Tietysti.
En anna sinun mennä yksin.
Tietysti. Toitko minulle kinkkua?
Laadukasta Iberian kinkkua.
Herkkua.
-Oskar toi sinulle kuivalihaa. -Helkkari.
-Hauska tavata. Kiitos. -Samoin.
-Oskar? -Kyllä.
Poikaystäväni.
Hittolainen! Se pullopoika.
Kiitos paljon. Mennään.
Autoni on tuolla.
Oskar, eikö niin? Ota matkalaukku ja mene taakse.
Onpa hienoa.
Sisään vain.
Kiitti.
Kaikki kunnossa.
Tarjoamme korvauksena Claymore-miinoja.
Huomaamattomampia. Toimivat paremmin viidakossa.
Ei hätää, Oskar tietää kaiken.
Hän kuuluu nyt perheeseen.
Claymoret eivät riitä Patriciolle. Tiedäthän hänet.
Taivuttelemme hänet.
Olen samaa mieltä.
Napalm on ihan paskaa.
Eivät edes tiedä Kuubassa.
-Fidel suuttuisi tästä. -Miksi?
Koska se on imperialistinen ase. Huono maine Vietnamin sodasta.
Me kuubalaiset suosimme valkoista fosforia. Tappaa hiljaisemmin.
Mikä on ongelma?
Napalm on tehokkaampi viidakossa.
Kerrotaan Patriciolle, että ei onnistu.
-Ei. -Jos yrität kompensoida miinoilla,
hän vain suuttuu. Tunnen Patricion.
Olemme jo täällä. Täytyy ainakin yrittää.
Pitääkö Patricio kinkusta?
Kun joku sanoo kannattavansa sosialismia,
sanon aina:
"Maista aitoa samppanjaa -
venäläisen šampanskojen sijaan."
"Oletko verrannut Iberian kinkkua Bulgarian mortadellaan?" Älä jaksa!
Kuulostat kapinalliselta.
Ei huijata itseämme.
Kylmä sota voitetaan ruokkimalla kansaa ensin.
Siksi sinua ei päästetä Espanjaan. Voit loikata.
Ei, olen vain elänyt monta vuotta -
unelmaan perustuvaa elämää,
ja siihen kyllästyy.
Isäsi ymmärtänee minua täydellisesti.
Uskomaton kaupunki, eikö?
Kyllä.
Siinä portugalilaiset ovat kuin espanjalaiset.
He rakentavat kuin jäisivät pysyvästi.
Ranskan Kongossa -
paskiaiset eivät edes käyttäneet tiiliä.
Olen käynyt vuodesta 1975.
Olen nähnyt sen jatkuvan itsetuhon. Se on perseestä.
Mikset itse tee sitä?
Napalmia.
Kuinka monta kaljaa heilasi on ottanut?
Ei, olen tosissani. Sehän on vain kaava.
Mistä tuon keksit?
Uteliaisuudesta.
Patricio yritti jo, mutta ei onnistunut.
Millainen seos?
-Toveri Henry. -Niin?
-Puhelin. -Palaan pian.
Oletko joku kemisti nyt?
En.
Mutta Manuel-setäni työskenteli 20 vuotta -
räjähteiden kanssa Riotinton kaivoksissa, Huelvassa.
Aivan.
Mutta tämä on eri asia.
Yrittämisestä ei ole haittaa, eihän?
Onpas.
Voisimme sössiä suhteemme kuubalaisiin.
Se voisi toimia.
-Ei. -Ei?
Jos Patricio ei halua miinoja, olet kusessa joka tapauksessa.
Se ei kuulu sinulle.
Tulit kävelemään ja ottamaan kuvia.
Alahan kävellä -
ja ottaa kuvia.
Patricio on palaamassa Lubangosta.
Tapaamme huomenna, joten iltapäivänne on vapaa.
Esittele hänelle vaikka candongaa.
Mikä on candonga?
Ihan mieletöntä.
Tiedätkö, mitä isäni sanoo?
Että candongasta löytyy mitä tahansa Rolexista ilmatorjuntaohjukseen.
Puhdasta Afrikkaa.
Huomenta.
Paljon lapsia.
Mutta ei vanhoja ihmisiä.
Jotkut ovat marxisteja, toiset amerikkalaismyönteisiä...
Anteeksi.
Silti se on heimosota,
täynnä ideologioita, joita he eivät tiedä tai ymmärrä.
Järjetöntä.
Sellainen kylmä sota on.
Ei, ei, ei.
Ei kiitos.
Etkö ole koskaan tuonut poikaystäviäsi tänne?
Tuskin heitä edes kiinnosti.
Tiedätkö mitä isäsi sanoi minulle?
Että todellinen tehtäväni Marbellassa ei ole sali,
vaan sinun auttamisesi.
-Kaulakoru? -Ei kiitos.
Isät sanovat sellaisia juttuja.
Sinun on annettava minun tehdä se.
Annankin.
Mutta sinulla on opittavaa.
Opin nopeammin kuin uskotkaan.
Ehkä sinun ei tarvitse kiirehtiä.
Candonga on hyvä nimi kuntosalille.
Se kuulostaa rytmikkäältä.
Riehakkaalta.
"Candonga-klubi."
Pidän siitä.
Terve.
-Mitä kuuluu? -Hyvää.
-Hei, Sara. -Isäni lähettää terveisiä.
Mennään sisälle.
Meillä on huone varattuna...
Hän pahoittelee, ettei päässyt.
Pahoittelee vai?
Paljon lahjoja, mutta siitä ei sovittu.
Tämä on kolmas kerta.
Minulla ei ole aikaa pelleilyyn.
Sanopa se hänelle.
Claymoren miinoja? Niitä on käytetty ikuisuuksia.
-Isäsi lupasi sitä. -Hän yritti.
-Helvetissä yritti! -Olemme samalla puolella.
Mikset sitten kertonut ennen tänne tuloasi?
Isäni ei koskaan petä.
-Miksei hän tullut kertomaan? -Sara hoitaa tämän.
Ei tarvitse.
Jos ei suju, hän voi jäädä kotiin.
Juttu on mutkikas, ei mustavalkoinen.
Mutkikas?
Ja täällä olo ei ole?
Tiedätkö montako miestä menetimme juuri Huambossa?
Ja montako vammautui?
Voimme tarjota 200 Claymorea.
Ei helvetissä!
Saamari sentään!
Unita tuntee Claymore-miinat meitä paremmin!
Anteeksi.
Sara,
puhuin juuri kemistin kanssa.
Hän sanoi, että se on valmis 5 - 6 viikossa.
Kuka hitto sinä olet?
Saran työtoveri.
Hänen kumppaninsa.
-Aviomiehesi? -Kyllä.
Oskar.
Emme halunneet sanoa mitään.
Piti varmistaa, että voimme tuottaa sen.
Tuottaa minkä?
Napalmin.
Mittakaavaa on säädettävä,
mutta voimme tuoda näytteen ja testata täällä -
teidän kanssanne.
Viisi tai kuusi viikkoa kuulostaa kohtuulliselta.
Vai mitä, Patricio?
Onko sinulla hajuakaan, mitä juuri teit?
Ei hän tiedä.
Ei harmainta hajuakaan.
Sara.
Sara! Odota, Sara!
Miksi oikein luulet tätä?
Aerobic-tunniksi?
Machoiluksi?
Tilaisuudeksi näyttää, että munaa löytyy?
-Sara, tämä onnistuu. -Et tiedä sitä.
Et tiedä paskaakaan.
Aivan uskomatonta.
Anteeksi.
Olisiko jossain vapaa paikka?
Toki. Tuolla takana.
Hienoa.
Moi.
Kiitos.
Mario.
Älä pura Oskarin laukkua. Hän lähtee Madridiin.
Mitä?
Sanoit kuubalaisille viisi tai kuusi viikkoa.
Pistä toimeksi sitten.
Lyhennä kolmeen viikkoon.
Sara, kello on kaksi yöllä.
Tässä. Juo, kun se on vielä kuumaa.
Se tekee hyvää pitkän reissun jälkeen.
Kiitos.
Oskar...
Ellen olisi vakuuttunut, että setäni pystyy siihen,
-en olisi sanonut mitään. -Tiedän.
Sinun täytyy levätä. Voit mennä tapaamaan häntä huomenna.
Pahoittelen häsläystä.
-Ajattelin, että parempi tehdä jotain. -Selvä. Kuule.
Oikealla on vierashuone.
Nuku täällä tänä yönä.
Huomenna asiat selvenevät.
Haluan sanoa yhden asian.
Luota minuun.
Saat kolme viikkoa.
Hyvää yötä.
Kiitos.
Henry antoi tämän. Luandan kemistien käyttämät yhdisteet.
Entä tämä?
Napalm-testien nauhoittamiseen.
Tule mukaani.
Parempi nauhoittaa, niin en tuhlaa aikaani.
Toivota edes onnea.
Nämä tyypit käyttivät pesuainetta.
Pesuainetta?
Jep, tavallista pyykinpesuainetta fosforihapon sijasta.
Se kumoaa lopullisen gelatiinin.
-Onko se niin simppeliä? -Ei.
Ei ole.
Happo luo paljon epävakautta.
Joten kokeilen alumiinisaippualla.
Oletko varma, että se toimii?
Saimme kolme viikkoa.
-Odota. -Katso.
Hitto!
Kymmenesosa siitä, mitä se tulee olemaan vakautuksen jälkeen.
Kolmessa viikossa onnistun.
Ei ole vanhoja tai lihavia ihmisiä.
Kaikki on yhtä kaaosta.
Kuin elämä kestäisi vain päivän.
Hitto.
Afrikka on ihmeellinen.
Samalla Sara perheineen rikastuu.
Sellaisessa maailmassa elämme, Manuel.
Luotatko sinä heihin?
He tietävät, mitä haluavat.
En kysynyt sitä.
Sara tarvitsee minua.
-Mitä varten? -En tiedä.
Mutta hän etsi minua.
Marbella-juttu oli hänen ideansa.
Hitto, nukun hänen kanssaan hänen vanhempiensa luona.
En tiedä. Ihan kuin...
Kuin mitä?
Kuin minut olisi valittu.
Melkein kaksi viikkoa on kulunut.
Niin?
Puhuin Henryn kanssa.
On tapa perua kaikki ja välttää nöyryytys.
Miten?
Vuotamalla Havannaan, mitä Angolassa puuhataan.
Entä jos Oskar onnistuu?
Ei onnistu.
Et olisi saanut viedä häntä.
En minä vienyt häntä Luandaan.
Hän tuli lentokentälle,
koska käskit hänen auttaa minua. Mitä muuta voin?
Hän hyppäsi lennollesi, päästit hänet tapaamiseen...
Yritätkö syyttää minua jostakin?
Isä, kuuntele minua.
Sinä se yllytit häntä auttamaan minua.
Sitähän halusit. Siksi hän tuli Marbellaan.
Hän tuli avaamaan salin.
Ja kartoittamaan kykyjään.
Anna hänelle aikaa.
Suututat veljesi ja siskosi.
Viis heistä.
Sinä, äiti ja minä olemme perheen ainoat ahkerat.
Miksi sitten tarvitaan joku muu?
Isä...
Älä vuoda vielä mitään.
Pyydän.
Anna mennä.
-Meillähän on vielä viikko. -Jep.
VIIKKOA MYÖHEMMIN
NAMIB-AAVIKKO ANGOLA
Eversti.
Olet kuulemma kemisti nyt.
Enhän nyt sentään.
Hei, Patricio.
Vävyni on syypää.
No?
Onko sitä vai ei?
Kaavat ovat hankalia.
Joskus seosta on säädettävä.
Älä jaksa, Farad, sinä vanha kettu.
Leo tarkoittaa mittakaavaa.
Suuria annoksia ei ole testattu. Sitä voidaan kyllä säätää.
Vai mitä, Oskar?
Kaava toimii.
Jos jokin menee pieleen, otan vastuun.
Katso, Leo.
Jaoimme räjähteen tasaisesti näiden autojen alle.
Sama määrä jokaisen alle.
Meidän puolestamme kaikki on valmista.
Aiotko ampua tuolla?
Jos se kerran palaa, palakoon kunnolla.
Elämässä on hetkiä,
jolloin satsaa kaiken yhteen asiaan.
Ja epäonnistuminen vaanii hetken päässä.
Sekunnin, jota ei halua nähdä.
Valmiina, eversti.
Tulta.
Mutta jos kaikki sujuu hyvin,
se on suuri hetki.
Totuuden hetki.
Sinä päivänä syntyi uusi Oskar.
Sellainen, jota en itsekään tuntenut.
Sellainen, jota kiehtoi tuho ja tuli.
Ja kyllä, se oli upea hetki.
Se avasi tieni menestykseen.
Ja nyt tiedän, että myös kadotukseen.
-Läpäisinkö testin? -Minkä testin?
Siltä se on tuntunut tapaamisestamme asti.
Ei ole mitään testiä, Oskar.
Sinulla on paljon opittavaa.
Haluan vain tietää, missä mennään.
Olet oikeassa paikassa.
Luulin kuuluvani kuntosalille Marbellassa.
-Se riippuu. -Mistä?
Menestyksen janostasi.
Tekstitys: Tuomas Renvall
Luova tarkastaja: