Jeg vil gjøre noe helt klart.
Jeg er ingen skurk.
Jeg har bare en kompleks virksomhet som av og til krever å ta avgjørelser
uten å vurdere dem.
Innebærer det narkotika?
Jeg hater narkotika.
-Prostitusjon? Gambling? -Nei.
Pyramidespill? Politisk korrupsjon?
Våpen.
Rifler, granater, missiler, eksplosiver, ammunisjon.
-Er du våpenhandler? -Nei.
Nei, jeg er ingen forhandler.
Hverken smugler eller kriminell.
Selskapet mitt er lovlig.
Jeg har alle sertifikater og tillatelser.
Jeg er bare en mellommann.
Mellom hvem?
Regjeringer,
selskaper, men alltid lovlig.
Hva med de døde gutta?
Er de lovlige?
For fire måneder siden
hyret en kunde meg til å kjøpe napalm.
Vet du hva det er?
Et eksplosiv.
Ja, et eksplosiv.
Fantastisk, som gelatin.
Men det er vanskelig å finne.
Jeg snakket med en i Marokko
fordi jeg vet at de brukte det i Sahara.
Men han var en svindler.
Fyren i kjelleren?
Fyren i kjelleren.
Han ville selge meg falsk napalm.
Forfalsket.
Og det er alvorlig.
En mellommanns mest verdifulle ressurs
er ryktet hans.
Selger jeg et dårlig produkt, vil ingen ringe meg igjen.
Det er ruinerende.
En jævla katastrofe.
Så du låste ham i kjelleren for å skremme ham?
Hva skjedde med ham?
Hva skjer nå?
Jeg vet ikke.
Hva skal du gjøre?
Jeg?
Du drepte en mann.
-Nei. -Jo.
Nei.
-Jo. -Nei.
Han falt ned.
Ikke tull med meg, Oskar.
-Jeg prøvde... -Sikkert.
Vi alle prøver.
Kona mi, barna mine, jeg,
Pontius Pilatus, Jomfru Maria...
Det skader ikke å prøve.
Jeg forteller deg alt dette
fordi min datter stoler på deg.
Hun stoler mye på deg.
Jeg ønsker ikke problemer.
Ingen ønsker noen gang problemer.
Men virkeligheten er som den er,
og når de oppstår, må du vite hvordan du løser dem.
Eller kontrollerer dem.
Og hvis ikke, hvordan du sletter dem.
Derfor vil jeg ikke ha hemmeligheter eller misforståelser.
Hvis vi åpner dørene for deg, blir du en del av familien.
Som støtter hverandre.
Med våre dyder og våre feil.
Men det er opp til deg.
Hva da?
Vil du fortsatt åpne treningsstudioet?
Hvis ikke, låser du meg i kjelleren?
Hvis ikke kjører min datter deg hjem,
og du vil aldri se henne igjen.
Garantert.
Og om jeg sier ja?
Da vil jeg si:
"Velkommen til familien."
Det var min siste sjanse til å endre fremtiden min.
Jeg kunne ha sagt nei,
gått tilbake til hverdagen
og glemt alt om Faradene og deres eksistens.
Det gjorde jeg ikke.
Jeg valgte det ukjente,
det usannsynlige, fascinasjonen,
livet som lignet minst på mitt eget.
Jeg valgte familie.
Jeg valgte Marbella.
Costa del Sol var en annen verden.
Det var paradis.
Solskinn, strender, skjønnhet...
Skulle man være noen, var det stedet å være.
For en som meg
var det som å lande på en annen planet.
Leo gjorde det klart fra dag én.
Han gjorde meg til leder for vårt fremtidige treningsstudio.
Jeg måtte ikke engang betale skatt.
Ta ned skiltet!
TIL LEIE
Om herskapshuset deres i Madrid hadde imponert meg,
var det fordi jeg ikke hadde sett det i Marbella.
Vet du at vi har mange fremvoksende kunstverk hjemme?
Som disse tre.
Horisontene.
Det er en veldig klassisk nytolkning av Monets verk.
Hva formidler det til deg?
Det er som...
-Som en slags uro... -Ja.
Uro, akkurat.
Svømmebassenget innendørs.
Et innfall.
Marbella har et fantastisk mikroklima.
Dette blir ditt soverom, med Sara.
Med Sara?
Du bor hos oss. Sa hun ikke det?
-Bare hvis du vil. -Ja.
Men jeg vet ikke, jeg trodde jeg skulle sove på et gjesterom eller noe.
Men du er ingen gjest.
Dere må ikke gifte dere for å sove sammen.
De ga meg tilmed en velkomstgave.
Fra det øyeblikket ble Sara og jeg offisielt et par.
Arkitekten starter ombyggingen på fredag.
Jeg har sagt hva vi ønsker og gulvtype.
Går ikke dette litt fort?
Hva mener du?
Forrige uke bodde jeg i Madrid, i en liten leilighet i Aluche,
og plutselig dette...
Jeg må prosessere det.
Hva om jeg ikke vil at du skal?
Jeg vil ikke at du skal angre.
Det er kanskje du som angrer.
Hvorfor?
For du må være vant til mer sofistikerte, utdannede gutter.
Og det skremmer deg?
-Gummigulv. -Hva?
Til studioet. Insister på det, vi vil ikke ha vinylgulv.
Vi kan vel si det sammen?
Jeg skal til Afrika på fredag.
-Afrika? -Angola.
Napalm-kunden er der. Jeg må dit og ordne det.
Hvordan da?
Jeg skal tilby miner istedenfor napalm,
med rabatt.
Er det samme greie?
Hvis vi ikke har Moët,
går cava bra.
Så napalm er Moët?
Du må ha en løsning på alt.
Fordi det som betyr noe,
er å være kreativ.
Hvis du er det, vil vi gjøre det veldig bra.
Jeg vil ha boblebad her.
Du trenger to boblebad.
Ett til hver garderobe.
Ja, to er bedre.
De kommer fra Lyon, som mitt.
Greit.
Og jeg tenkte på å installere et dampbad her.
Veldig fint.
Og senere vil jeg ikke utelukke
å legge til en badstue.
Noen trenger den for å gå ned i vekt.
Nettopp.
Vil du klare alt dette?
Selvfølgelig.
Dette studioet vil bli kjempebra.
Du er ikke bare her for studioet.
Min datter er min prioritet.
Jeg stoler på hennes avgjørelse.
Men min prioritet er å gjøre Sara glad, komfortabel.
For å gjøre det må du vinne hennes gunst.
-Jeg er her. -Flott.
Start med burek. Det er velsmakende og varmt.
Et kjøttfylt bakverk. Min mors spesialitet.
-Er du også algerisk? -Nei, jeg er katalansk,
men født og oppvokst i Paris.
Alt ser fantastisk ut.
Smak, så får du se.
Livet her i Marbella er jævla bra.
Det vil suge når du må til Madrid.
-Madrid? -Hei...
Hvis studioet ikke går bra.
-Selvfølgelig vil det det! -Det vil det.
Frans klinikk gikk ikke bra,
og alle araberne har hester her.
Hvem er Fran?
Saras ekskjæreste, en veterinær.
En annen kjæreste ville åpne et diskotek.
En annen skulle bli rik på eiendom.
Nei! Han var forferdelig.
-Forferdelig. -Mamma.
-Uutholdelig. -Ikke hør.
-Søsteren min liker gründere. -Du er en drittsekk.
Å dra tilbake til Madrid er greit, jeg er lykkelig der.
Derfor du strøk handelshøyskolen?
Hun mener musikken.
PolyGram vil signere henne.
Sangene til albumet er nesten klare.
Spiller du inn et album?
Så klart.
Ja, Tanya blir den nye Sheena Easton.
Dra til helvete.
Den jævelen.
Hvem er han?
Nabil Mawad.
Han sendte de som prøvde å lure oss med napalmen.
-Det stemmer. -Men vi har ingen bevis.
Hvorfor vinker han til deg?
Fordi han er kynisk.
Pappa er Mawads største konkurrent.
Vi forhandler med Øst-Europa og venstreorienterte.
Mawad forhandler med CIA
og geriljaer i Afrika og Asia.
Så dere er rivaler.
Ja. Og ut fra størrelsen på huset hans
tipper jeg han tar høyere provisjon.
Kapitalisme betaler bedre.
Vi har en uskreven regel,
gjør aldri forretninger med motparten.
Mawad selger ikke Kalasjnikov-rifler eller RPG-7,
og vi selger ikke Stinger eller M-16.
Men napalm er amerikansk.
-Du jaktet på territoriet hans. -Det finnes alltid unntak.
Pokker. Skinken.
Jeg må ta med 300 gram iberisk skinke.
Henry, som jeg skal reise med,
ber meg alltid ta med skinke.
Jeg vil bli med deg til Angola.
Du? Hvorfor det?
Så du ikke er alene.
En slik tur må være kjedelig.
Det vet ikke du.
Du møter en kunde for å si at du ikke fikk tak i napalm.
Høres vanskelig ut.
Og du vil gi moralsk støtte?
Kanskje det.
Fokuser på studioet.
Ikke sikt for høyt, da ender du opp uten noe.
Jeg sikter ikke høyt.
Ikke bekymre deg.
Hvis det oppstår problemer, skinke.
Du har klatret i rang!
Er du en andalusisk rik gutt nå?
Her.
De 150 000 pesetaene du ga meg til treningsstudioet.
Jeg vil ikke ha pengene dine.
De er dine.
Kjørte du 500 kilometer for dette?
Faktisk ikke.
Du er klin gæren.
Du har laget eksplosiver i gruvene i 20 år.
-Dro du ikke for å åpne et studio? -Nettopp.
Hva har napalm med aerobic å gjøre?
For å hjelpe familien.
Spurte de deg?
De har ingen anelse.
Men de har et problem,
og jeg vet at du kan lage TNT, dynamitt, Goma-2...
Du kan nok lage napalm.
Jeg kan ikke tro det.
Det ville vært bra for oss begge.
For hva? Å havne i fengsel?
Ingen havner i fengsel.
Det er lovlig, de har tillatelser.
Sa de det?
Du bør møte dem.
-De er annerledes. -Virkelig?
Ja, det er ikke som du tror.
De er folk med kultur.
De forstår seg på abstrakt kunst.
-Hvem faen bryr seg? -Det er et tegn på følsomhet.
Og sensitive personer tenker.
Så vi blander en dæsj napalm med Picassos Guernica,
og vi blir til Gandhi.
Hør her, Manuel.
Om du vil bruke resten av livet ditt her
til å finne opp stille pyroteknikk,
synes jeg det er flott.
Men når sparepengene dine tar slutt
og du må dra hjem og se kona di i øynene...
-Ikke skyld på meg! -...ikke klag
eller ring meg, for da har toget gått.
Lykke til, Manuel.
Napalm har en enkel base.
Naftalen og fosforsyre.
Problemet er mengden.
Mengden?
Jeg kan lage en boks og sprenge den der borte.
Men om de vil brenne ned en jungel...
Én boks er nok.
Greit.
Betal meg i dollar fra nå av.
Perfekt.
MALAGA FLYPLASS
Husket du å kjøpe skinke?
Jeg tok med jerky i tilfelle.
Hva gjør du?
Overrasker deg.
Ville du ikke det?
Du kan ikke forlate studioet.
Vi åpner om én måned.
Ombyggingen er ferdig.
Jeg må bare finne kunder. Tre dager borte går bra.
Du er gal.
Jeg vil ikke gå glipp av dette.
Dessuten har jeg kjøpt et banebrytende tysk kamera.
Og sjekk dette,
en portugisisk ordbok.
Kundene mine er ikke angolske, men den cubanske hæren.
Hvorfor skal vi til Luanda?
Alt jeg hadde hørt om Cuba, var Machín-sanger,
mulatt-dansere
og bilder av Fidel Castro som røyker sigarer.
Men Sara fortalte meg at etter revolusjonen i 1959
hadde Castro blitt et idol
for geriljaene i utviklingslandene.
Ikke bare sendte han dem støtte og sigarer,
men våpen og soldater.
I løpet av 25 år
hadde Cuba rådgivere og tropper i Algerie,
Vietnam, Sør-Jemen,
Kongo, Bolivia, Venezuela, Nicaragua,
Mosambik, Guinea-Conakry...
De kjempet til og med mot Israel på Golanhøydene
sammen med syrerne.
Han støttet etiopierne med 10 000 menn
og en tanksbrigade i Ogaden-krigen.
Og han utplasserte en hær på 30 000 soldater i Angola
for å stoppe den sørafrikanske invasjonen.
Siden den gang har de vært der
og kjempet mot Savimbis antikommunistiske gerilja.
Hvordan kan en så liten øy sende tropper overalt som et imperium?
Betaler russerne?
-Vær så god. -Takk skal du ha.
Russerne sørger for våpnene, Angola betaler resten.
Og de betaler godt.
Det er et rikt land, med diamanter, olje...
Cubanerne tar de taktiske avgjørelsene.
Og hva får Cuba ut av dette?
Politisk innflytelse, støtte i FN...
Hvor kommer familien din inn?
Cubanerne liker ikke å være avhengig av kun én leverandør.
Spesielt for engangskjøp.
Som napalm.
Føles som jeg er i en film.
Vent til du kommer dit.
Henry!
Niesen min!
Du har blitt voksen!
Jeg gledet meg til å se deg.
Takk for at du kom.
Trodde du jeg kom alene?
Nei. Tok du med skinke til meg?
Eikenøtt-fôret iberisk skinke.
Nydelig!
-Oskar tok med jerky. -Dæven.
-Hyggelig å møte deg. Takk. -Like måte.
Oskar, ikke sant?
Kjæresten min.
Dæven! Flaskegutten!
Takk. La oss komme oss av gårde.
Der er bilen min.
Oskar, ikke sant? Ta kofferten og sett deg bak.
Så kult!
Her, sett deg inn.
Takk.
Alt i orden.
Vi vil kompensere dem med minene.
De er mer diskré og fungerer bedre i jungelen.
Det er greit, Oskar vet alt.
Han er som familie nå.
Claymore-miner er ikke nok for Patricio, du kjenner ham.
Vi må overbevise ham.
Jeg holder med deg.
Jeg synes napalm er dritt.
De vet det ikke i Havanna.
-Fidel blir forbanna. -Hvorfor?
Det er et imperialistisk våpen med dårlig rykte fra Vietnamkrigen.
Vi cubanere foretrekker fosfor. Like dødelig, mindre bråk.
Hva er problemet?
Napalm er mer effektivt i jungelen.
Vi bør fortelle Patricio at planen gikk skeis.
Om du prøver å kompensere med miner,
vil han bli sintere. Stol på meg.
Vi er her alt, jeg må iallfall prøve.
Liker Patricio skinke?
Når noen sier de vil bygge sosialisme,
sier jeg alltid:
"Har du prøvd champagne
"istedenfor russisk shampanskoye?
"Har du sammenlignet eksklusiv iberisk skinke med bulgarsk mortadella?"
Du høres litt subversiv ut.
La oss være realistiske.
Om du vil vinne krigen, gi folket ditt nok mat.
Så du kan ikke dra til Spania fordi du kan hoppe av?
Nei, jeg har bare brukt mange år
på å leve livet basert på en drøm,
og du blir lei av det.
Jeg tror faren din forstår meg.
For en fantastisk by, ikke sant?
Ja.
På den måten er portugiserne som spanjolene.
Bygger som om de skal bli for alltid.
Ser du til Mellom-Kongo,
brukte jævlene ikke engang murstein.
Jeg har kommet hit siden 1975.
Jeg har sett dette ødelegge seg selv år etter år. Det suger.
Hvorfor ikke lage den?
Napalmen.
Hvor mye har kjæresten din drukket?
Nei, jeg er seriøs. Det er en formel.
Hvor kommer dette fra?
Nysgjerrighet.
Patricio har prøvd før, og det gikk ikke.
Hvilken blanding?
-Kamerat Henry. -Ja?
-Telefon! -Straks tilbake.
Så du er kjemiker nå?
Nei.
Men min onkel Manuel jobbet med
eksplosiver i 20 år i gruvene i Riotinto.
Akkurat.
Men dette er annerledes.
Men det skader ikke å prøve, ikke sant?
Det kan hende.
Vi kan rote til forholdet til cubanerne.
Det kan fungere.
-Nei. -Nei?
Vil ikke Patricio ha minene dine, er du ute å kjøre uansett.
Det har du ikke noe med.
Du er vel her for å være turist?
Så gå
og vær turist.
Patricio kommer tilbake fra Lubango.
Vi møtes i morgen tidlig, så dere har ettermiddagen fri.
Du kan jo vise ham candongaen.
Hva er candonga?
Dette er galskap.
Vet du hva faren min sier?
At i candongaen kan du finne alt fra en Rolex til et luftvernmissil.
Helt og holdent Afrika.
God morgen.
Det er mange barn.
Men det er ingen gamle folk.
Noen sier de er marxister, andre at de er pro-amerikanske...
Beklager.
Det er en stammekrig
matet av ideologier de ikke kjenner eller forstår.
Det er absurd.
Det er den kalde krigen.
Nei.
Nei takk.
Har du aldri tatt med kjærestene dine hit?
Tror ikke de var interessert.
Vet du hva faren din sa her om dagen?
At mitt oppdrag ikke var å åpne et studio,
men å hjelpe deg.
-Halskjede? -Nei takk.
Pappa sier alltid slike ting.
Da må du la meg gjøre det.
Jeg skal gjøre det.
Men du må lære først.
Jeg lærer raskere enn du tror.
Kanskje du ikke trenger det.
Candonga er et bra navn til treningsstudioet.
Det høres rytmisk ut.
Vilt.
"Candonga Club".
Jeg liker det.
Hei sann.
-Hvordan går det? -Bra.
-Hei, Sara. -Patricio. Pappa hilser.
Ok, la oss gå inn.
Vi har et rom reservert for...
Han beklager sitt fravær.
Han "beklager"?
Mange gaver, men han vet det ikke var avtalen.
Dette er tredje gang.
Jeg har ikke tid til å tulle.
Fortell ham det.
Claymore-miner? De har brukt dem i evigheter!
-Han lovet å skaffe det. -Han prøvde.
-Prøvde, du liksom! -Vi er på din side.
Så hvorfor vente med å si det til du kom hit?
Han har aldri sviktet.
-Hvorfor sa han det ikke? -Hun håndterer dette.
Ikke nødvendig.
Går det ikke, kan hun bli hjemme.
Det er komplisert. Det er ikke svart-hvitt.
Komplisert?
Å være her er ikke det?
Vet du hvor mange menn vi nylig mistet i Huambo?
Som ble lemlestet?
Vi kan øke til 200 miner.
Nei, for faen!
Faen heller!
UNITA kjenner Claymore-minene bedre enn vi gjør!
Unnskyld meg.
Sara,
jeg snakket nettopp med kjemikeren.
Han sa at vi kan ha den klar om fem til seks uker.
Hvem i helvete er du?
Jeg jobber med henne.
Han er partneren.
-Mannen din? -Ja.
Oskar.
Vi ville ikke si noe
før produksjonen var bekreftet.
Produsere hva?
Napalmen.
Vi må justere mengden,
men vi tar med en prøve og tester den her
med deg.
Fem til seks uker høres fornuftig ut for meg.
Ikke sant, Patricio?
Aner du hva du nettopp gjorde?
Nei, det gjør han ikke.
Han har ingen anelse.
Sara.
Vent, Sara!
Hva faen tror du dette er?
En aerobictime?
En maktdemonstrasjon?
En måte å vise at du har store baller på?
-Sara, det vil fungere. -Nei, det vet du ikke.
Du vet ikke en dritt.
Helt utrolig.
Unnskyld meg.
Finnes det en ledig plass?
Ja, selvfølgelig. Bak der.
Perfekt.
Hei.
Takk skal du ha.
Mario.
La bagen hans bli i bilen, han skal til Madrid.
Hva?
Du sa fem til seks uker, ikke sant?
Så sett i gang.
Og gjør det til tre.
Sara, klokken er 02.00.
Her. Drikk opp mens det er varmt.
Det gjør godt etter en så lang tur.
Takk skal du ha.
Oskar...
Hvis jeg ikke visste at onkel kunne gjøre det,
-ville jeg ikke sagt noe. -Jeg vet det.
Du trenger hvile. Du kan møte ham i morgen, ok?
Du vet at jeg er skuffet alt.
Jeg beklager det ble slik.
-Jeg trodde å ikke gjøre noe var verre. -Greit. Hør her.
Det er et gjesterom til høyre.
Sov her i natt.
Vi ser det klarere i morgen.
Jeg vil bare si én ting.
Stol på meg.
Du har tre uker på deg.
God natt.
Takk skal du ha.
En lapp fra Henry med forbindelsene kjemikerne brukte i Luanda.
Og dette?
For å registrere napalmtestene.
Bli med meg.
Bedre på video så jeg ikke kaster bort tiden.
Ønsk meg lykke til.
Disse folka brukte vaskemiddel!
Vaskemiddel?
Ja, vanlig vaskemiddel i stedet for fosforsyre.
Det ugyldiggjør gelatinen.
-Er det så enkelt? -Nei.
Ikke så enkelt.
Syren genererer mye ustabilitet.
Så jeg prøver med aluminiumsåpe.
Sikker på at det vil fungere?
Vi har tre uker på oss.
-Vent. -Se.
Dæven!
Dette er en tiendedel av hva det blir når den er stabilisert.
Om tre uker klarer jeg det.
Det er ingen gamle eller tykke folk.
Alt er kaotisk.
Som om livet bare varte en dag.
Dæven.
Afrika er fantastisk.
Imens blir Sara og familien rike.
Det er den verdenen vi lever i, Manuel.
Stoler du på disse folka?
De vet hva de vil.
Det var ikke spørsmålet.
Jeg tror Sara trenger meg.
-Til hva? -Jeg vet ikke.
Men hun lette etter meg.
Det med Marbella var hennes idé.
Dæven, jeg ligger med henne hos foreldrene hennes.
Jeg vet ikke. Det er som...
Som hva?
Som om de valgte meg.
Det har gått nesten to uker.
Nå?
Jeg snakket med Henry.
Det er mulig å stoppe alt og redde ansikt med cubanerne.
Hvordan?
Lekk til Havanna hva de gjør i Angola.
Hva om Oskar klarer det?
Det gjør han ikke.
Du skulle ikke tatt ham med.
Nei, jeg tok ham ikke med til Luanda.
Han kom på flyplassen
fordi du ba ham hjelpe meg. Hva skulle jeg gjøre?
Han ble med på flyet, du tar ham med på møtet...
Prøver du å anklage meg for noe?
Pappa, hør på meg.
Det var du som fikk ham ivrig etter å hjelpe meg.
Som du ville. Derfor kom han til Marbella.
For å åpne et studio.
Og se om han hadde det som trengs.
Gi ham tid.
Du vil irritere broren og søsteren din.
Drit i dem.
Du, mamma og jeg er de eneste som jobber for familien.
Så hvorfor inkludere flere?
Pappa...
Ikke lekk noe ennå.
Vær så snill.
Kjør på.
-Vi har fortsatt en uke igjen? -Ja.
ÉN UKE SENERE
NAMIBØRKENEN ANGOLA
Oberst.
Hører du er kjemiker nå.
Nei, gud forby.
Hei, Patricio.
Svigersønnen er skyldig.
Ja vel?
Har vi den eller ikke?
Formlene er vanskelige.
Noen ganger må du justere blandingen.
Slutt å tulle, Farad, din slu jævel.
Det Leo mener, er mengden.
De har ikke testet høye doser. Er det feil, kan det justeres.
Ok, Oskar?
Formelen fungerer.
Om noe går galt, tar jeg fullt ansvar.
Her, Leo, se.
Vi plasserte ladningen proporsjonalt under disse bilene.
Samme mengde under hver.
Så på vår side er alt klart.
Skal du skyte med den?
Siden det skal brenne, la det brenne stort.
Det finnes øyeblikk i livet
der du satser alt på ett kort.
Og fiasko kun er ett øyeblikk unna.
Ett sekund du ikke vil se.
Klart, oberst!
Nå!
Men hvis det går bra,
er det en åpenbaring.
En visjon.
Den dagen ble en ny Oskar født.
En ikke engang jeg kjente.
Fascinert av ødeleggelse og brann.
Og ja, det var strålende.
Det banet vei for min suksess.
Og, som jeg nå vet, også for fortapelsen.
-Bestod jeg testen? -Hvilken test?
Det har føltes slik siden vi møttes.
Det er ingen test, Oskar.
Du har mye å lære.
Jeg vil bare vite hvor jeg står.
Der du hører til.
Jeg trodde det var på et studio i Marbella.
-Det kommer an på. -På hva?
Hvor høyt du ønsker fremgang.
Tekst: Nina Bjørnås
Kreativ leder Stine Ellingsen