En, to, tre!
Sara og jeg giftet oss 11. mai 1986.
En borgerlig vielse av ordføreren i Marbella
og med gjester fra hele verden.
Til og med CIA.
Til og med Mawad. Ja, Mawad, den jævelen.
Det var over 500 personer,
og med catering, drinker og underholdning
betalte Faradene rundt 800 000 dollar.
Det var årets bryllup.
Og Leo betalte for det takket være avtalen han gjorde.
Iran-Contras-avtalen.
Innen da hadde han sendt Kalasjnikover til Nicaragua i flere måneder.
Skipet seilte fra Polen lastet med våpen,
og etter et stopp i havnen i Algeciras
krysset det Atlanterhavet
til Honduras.
Da det kom til Mellom-Amerika,
slapp et CIA-fly Kalasjnikover over det nordlige Nicaragua,
i Contras-territorium.
Fem dager senere
overførte CIA pengene til en bank i Sveits,
og derfra til Faradenes selskap.
Og plutselig
ble Candonga Club,
med litt over 20 kunder,
det mest lønnsomme aerobicstudioet i Europa.
For at det skulle se riktig ut,
tjente jeg 50 000 dollar i måneden i provisjon.
Leo tjente en million.
Musikk!
Kan jeg?
Vær så god.
Lenge leve Faradene!
Hurra!
CIA ga oss den beste bryllupsgaven
i form av penger og velstand.
Mer enn en kjærlighetserklæring var bryllupet vårt
en stor investering.
Hva faen gjør Mawad i dette bryllupet?
Jeg kan forstå at du inviterer berømte personer for å skaffe deg kontakter,
men Mawad?
Perestrojka, Khalid, perestrojka.
Faen ta perestrojka.
Så du ikke Reagan klemme Gorbatsjov?
Vet du hva? Du begynner å bli gammel.
Det kan det være, ja.
Her.
Det var unødvendig.
Hun er datteren din.
Takk, min venn.
Monzer sa du skulle fylle holmen.
Jepp.
Men bare med rifler og ammunisjon.
Hvordan det? Hva trenger du?
To hundre Kalasjnikov-rifler.
Helsike. Hva skal du gjøre?
Gjenerobre Jerusalem?
Alt til sin tid, mon ami.
Du skal vel ikke skape kaos?
Slapp av, det blir en enkel operasjon.
Du skremmer meg, Khalid.
Du har Mawad hjemme hos deg, og du er redd meg?
Gi deg.
Jeg trenger tre eller fire måneder for å samle materialet.
Si ifra når det er her.
Jeg lover å ikke lage problemer.
Veldig bra, si meg...
Var det en ekte løve?
Helt ekte. Kan du tenke deg hvor redd jeg var?
Er det lovlig?
Alt er lovlig i familien.
-For lovlighet. -For lovlighet.
Hallo!
Hallo. Hei, alle sammen. Hei.
Jeg skal tale, kom igjen.
Vel...
Kjære gjester...
Jeg vil gjerne vie noen ord til min søster,
som jeg beundrer,
og når du beundrer noen, kan du i det minste
fortelle dem sannheten.
Først bør vi feire at hun overlevde
til bryllupsdagen sin med tanke på alle hun har pult.
Om nattklubbene i Marbella kunne snakke...
Jeg var overbevist om at hun ville dø av AIDS.
Godt hun er kvinne og ikke en homo.
Jeg beundrer henne, ok?
Nei.
Jeg beundrer henne, for denne jenta...
Denne jenta er utrolig.
Hun hevder å være en liberal venstreorientert feminist,
men hun er vill etter Moët Chandon.
Hun har hatt rike kjærester hele livet
og ekter en foreldreløs.
En foreldreløs, for faen.
Jeg elsker deg også, pappa!
Virkelig!
Ok.
Du har baller.
PRAHA
-For bryllupet. -For bryllupet.
Skulle gjerne vært der,
men sånn er geopolitikk.
Kanskje det endres så du kan dra til Spania.
Ser lysere ut med Gorbatsjov.
Jeg er her for Fidel Castro, ikke Gorbatsjov.
Faren min er optimistisk.
Sovjetunionen er konkurs, Sara.
Selv kollegene i KGB vet det.
Det er faktisk de som ønsker endring.
Noe må gjøres,
ellers går alt i dass.
Fidel Castro lever i sin egen verden.
Selv om sosialistpartiet taper
og kommunismen i Europa er over,
vil han fortsatt ha skyttergraven på Cuba.
-Ingen forteller ham sannheten? -Jo.
Og når vi gjør det, stemples vi "pro-perestrojka".
Jeg kan få sparken når som helst
og bli sendt hjem til Cuba.
Hvis du trenger noe,
uansett hva det er, kan du stole på oss.
Nydelig.
Klar for Karlovy Vary i morgen?
-Er det fint? -Ja.
Jeg drar dit av og til for et gjørmebad.
Vi bestilte svovelholdige vannbehandlinger.
Forhåpentligvis slutter jeg å føle meg nedfor.
Føler du deg nedfor?
Ja, helt siden bryllupet, på grunn av Hugo.
Leo fortalte meg om det.
Er du fortsatt sint for det?
Han er en dust.
Du velger ikke familien din.
Skal jeg bare late som ingenting?
Hugo vet ingen tror ham,
så han føler seg ydmyket.
Sende ham i terapi?
Eller la ham krasje.
Han tror han kan klare det, og må bevise det.
Vi vet at han ikke kan.
Men å motsi ham og krangle med ham er enda verre.
La ham krasje for godt.
Så han tar oss alle med seg?
Det kalles skadekontroll,
det beste alternativet.
Det eneste alternativet.
Virkelig, pappa? Etter det han gjorde mot meg?
Kanseller det.
Ja, jeg vet at du ikke kan kansellere det.
Hva enn du sier.
Ja, pappa, jeg er avslappet og koser meg.
Ja, det er bryllupsreisen.
Elven, Karlsbroen, Gamlebytorget...
Henry? Flott.
Som om vi var barna hans. Du vet, går gjennom sin eksistensielle krise,
Gorbatsjov, Fidel...
Pappa, jeg må gå. Snakkes i morgen, ok?
Ja.
Ha det.
Han skal til holmen med Hugo.
Ok.
Innse det, Sara.
Din far vil ikke kutte ham ut av virksomheten.
Han er sønnen hans, men en idiot.
Han sier han trenger ham.
Hugo har båtsertifikat.
Hva er det med den holmen?
Vi oppbevarer våre egne våpen der.
Som en reserve?
Ja.
Be din far sende meg med Hugo.
Hva mener du?
Leo har viktigere ting å ta seg av.
Hvis broren din må passes på,
gjør jeg det.
Hugo kan gjøre deg helt gal.
Kjære,
jeg vokste opp på et barnehjem.
Vil du høre om galskap?
Hvis vi kan holde Hugo i sjakk, ville pappa vært takknemlig.
Vel...
Veldig takknemlig.
Det vil ta tid.
En god måte å posisjonere oss på.
Med sykdommen hans må faren min begynne å delegere.
Han gjør motstand for ikke å bryte opp familien.
Men hvis vi kan håndtere Hugo...
Ville vi vist ham at vi er ansvarlige.
Og hva er ansvar?
Ledelse.
Veldig bra, kjære.
Hvem sa det, Churchill?
Hei! Godt å se deg!
Betyr "godt å se deg" på tsjekkisk.
Godt å se deg også.
Vi har en halvtime. Ta av deg skoene og kom.
Det liberiske skipet seiler fra Polen med 10 000 rifler
og en container full av "vodka".
Det legger til i Algeciras og fortsetter til Honduras.
Greit. Vodka, ikke sant? Greit.
Så vi må hente kassene i havnen?
De kommer i en varebil, du laster dem på yachten
og tar dem til holmen.
Vodka. Greit.
For hver forsendelse til Honduras
ankommer det vodka til Algeciras,
og dere to skal ta den med til holmen.
Hugo kan koordinatene
og seiler, du tar deg av kommunikasjonen.
-Ok. -Kan du bruke en radio?
Aner ikke.
Jeg skal vise deg nå.
Ikke bekymre deg, jeg kan spørre mannskapet.
Hvilket mannskap? Det er bare deg og Hugo.
Bare familien vet hvor holmen er.
Greit.
Og kassene med vodka?
De vil være i et rom under dekk.
Under dekk...
Sikker på at du takler dette?
Ja, absolutt.
Alt vil gå bra.
De er her.
Hugo!
Varebilen er her.
Så ta deg av det.
-Unnskyld meg? -Hør her,
jeg er her som kaptein, ikke havnearbeider.
Faren din sa...
Der kapteinen styrer, har ingen sjømann innflytelse.
Har du et problem, kan du ringe søsteren min.
Hei!
Ville det ikke vært bedre
å laste alle kassene om bord
og så ta dem til lasterommet?
Med denne farten vil vi være her hele natten.
Det vil gå fortere.
Kan du ikke heller dra til helvete?
Drittsekk.
Ærlig talt, jeg elsket kunstsamlingen til kona di.
Gjorde du?
Visste du at jeg begynte som praktikant for kunstlegatet?
Da er det sant at det ble subsidiert av CIA.
Kunst er også konkurranse.
Vi satte inn penger og fikk action painting,
Pollock, Kooning...
Kommunismen gjorde det samme og fikk sosialistisk realisme.
Jeg foretrekker Pollock.
Jeg vet det.
Du er som venstrefolka som drikker Dom Pérignon
fordi de har en høyreorientert mage.
Gi deg, Gina.
Du fikk meg vel ikke hit
for å snakke om champagne og kunst?
Vi øker den nicaraguanske forsendelsen fra 10 til 15 000 rifler.
Klarer du det?
Og 30 000 om nødvendig.
Så lenge du ikke lar meg i stikken.
Jeg hørte at iranerne skyldte Mawad åtte millioner for flydelene hans.
Det vet jeg ikke noe om.
Gjør du ikke? Gi deg, Gina.
Iran er et land i krig.
Av og til har de likviditetsproblemer,
men det påvirker ikke deg.
Er ikke forsendelsene betalt i iransk valuta?
Du gjør en god jobb, Leo. Og Nicaragua er vår prioritet.
Vi dekker deg uansett hva.
Det viktigste er å holde forsendelsene i gang.
Stol på det.
Da Monzer foreslo deg, hadde jeg mine tvil.
Virkelig? Hvorfor?
Fordi disse tingene krever mye muskler, infrastruktur.
Og du driver operasjonene dine som en familievirksomhet.
Med familien kan du krangle,
men man finner alltid en måte å komme overens på.
Vil du ikke ha en øl?
Kom igjen.
Der er holmen.
Hvis du ikke har noe imot noen råd,
ikke gjør samme feil som søsteren min.
Å undervurdere meg.
Hun undervurderer deg ikke.
Du tror du kjenner henne godt?
Hun gjør det som er best for familien.
-Ifølge henne. -Hun gjør i hvert fall noe.
Du, derimot, fornærmer henne og klør deg på ballene
mens jeg losser kassene...
Jeg sa kapteinen på en yacht...
Kyss meg i ræva, Hugo.
Når vi er der, hjelper du meg.
Du gir meg ikke ordre.
Så drar vi tilbake til Marbella.
Husk at yachten er din.
Ditt problem hvis Kystvakten stopper oss.
Vi kan ikke snu.
Så ring faren din og be ham om en løsning.
Det er opp til deg.
Stopp!
Ok, kom igjen.
Faen!
Jeg kommer, herregud!
Slutt å sutre.
Jeg klarer ikke!
Én, to, tre.
Vi henter én til.
Forsiktig.
Ok.
Ja. Lukk den.
Og dette er kun vår første tur.
Hugo gjør det ikke lett.
Du sa du ville holde ham i sjakk.
Jeg jobber med det, Leo.
"Jeg jobber med det."
Det tar tre-fire måneder
å bringe alle varene til holmen.
I denne farten...
Du ber mannen min om å takle Hugo over natten.
Dere har ikke klart det på... Hvor lenge?
-25 år. -Ikke "takle".
Jeg sa "hjelpe" Hugo.
Jeg kan hjelpe ham.
Jeg forstår hva han gjør. Og hvorfor.
Men jeg trenger støtte.
Hva slags støtte?
En tredjemann.
Aldri.
Hugo må forstå at det er komplisert.
De to klarer det ikke alene.
Jeg setter ingen andre på den yachten.
En vi stoler på.
Min tillit er begrenset til familien.
Han er familie.
Min familie.
MALAGA FLYPLASS
-Hvordan går det? -Hva skjer?
Hvordan går det?
Den jævla Costa del Sol.
Hatet ikke du Marbella?
Leiligheten er leid for ett år, ok?
Du trenger ikke å bekymre deg for å betale for vann, strøm eller gass...
Ingenting i det hele tatt.
Som du kan se,
har den grunnleggende møbler, så du kan gi den
ditt eget preg og føle deg hjemme.
Nå? Hva synes du?
Det er vakkert.
Hugo er en bortskjemt drittunge,
men vi kan håndtere ham.
Vi må etablere en kommandokjede og få ham til å tilpasse seg.
Dette er spesiell virksomhet.
Ja da.
Så du og jeg skal gjøre grovarbeidet.
Så lenge han ikke forårsaker noen problemer,
kan han bli på båten.
Du vil tjene én million i måneden,
operasjon eller ikke.
Som på en lønningsliste?
Her er forskuddet for de to første månedene.
Har ikke konto i den banken.
Det har du nå.
Jeg kan ikke tro alt dette.
Det forstår jeg, jeg gjennomgikk det samme.
Stemmer.
Hvis du på noe tidspunkt føler deg ukomfortabel...
Ukomfortabel?
Ja, med alt dette.
Skjedde det deg?
Ikke egentlig.
Så langt føler jeg meg kjempebra.
Jeg tilgir deg for at jeg ikke fikk bryllupsinvitasjon.
Gi deg.
-Det var Faradene. -Det er greit.
Oskar, du er sånn.
Du husker folk når du trenger dem.
Men ikke bekymre deg.
Jeg håndterer Hugo.
Jeg kan ikke tro at du er så pysete.
Det er jeg ikke, jeg har bare ingen anelse om dette.
-Det er ikke så vanskelig. -Vis meg.
Hva om man mister kontrollen?
Hva, miste kontrollen?
Man mister ikke kontrollen, stol på meg.
Herregud, se på Vinglepetter.
Herregud, Oskar. Går det bra?
Skal jeg lage te til deg?
Kom igjen, jeg lyver ikke. Her.
Jeg lyver aldri! Kom igjen.
Nei.
-Ingen bløffing her. -Nei.
Kom igjen. Se, kongen.
Straks tilbake.
-Alt bra? -Flott.
Vi kommer til holmen om en liten stund.
-Perfekt. -Hei.
Hvor fant du denne fyren?
Hva?
Faen. Manuel.
Han er onkelen min.
Vel, dere er ikke like.
Og jeg mener ikke i det hele tatt.
Ja.
Hva faen gjør du?
Hva mener du?
Du skal være her for å støtte min autoritet.
Og hva tror du jeg gjør?
Jeg har ingen peiling.
Manuel.
Hva skal jeg gjøre?
Kjefte på ham og si hvor fantastisk du er?
Jeg trenger din støtte.
Han er en liten gutt, redd og veldig usikker.
Han ble født med sølvskje og vil bevise...
Du trenger ikke å psykoanalysere ham.
Han tror alle vil såre ham, for faen!
Skjønner du ikke det?
-Jeg gir det han trenger. -Trenger?
Ja. Empati.
-Medskyldighet. -Land ohoi!
-Land! -Land i sikte!
Land!
Land ohoi, kaptein!
Ja, liksom.
Onkelen min hadde rett.
Jeg fikk ham til Marbella for å hjelpe med et problem.
Og det var det han gjorde.
Hvem er kapteinen? Det er meg!
Kaptein, her!
Du kan le, men det er den beste risen du kan finne.
-Jeg skal si hvor det er. -Ta meg dit for å bevise det.
Trøtt? Alderen er nådeløs.
Ikke kall meg gammel!
Jeg skal banke deg. Kaller du meg gammel?
Jeg hadde knust deg. Gi meg en røyk.
Den turen beviste to ting for meg.
At Hugo virkelig var en liten gutt som tigger om oppmerksomhet,
og at i våpenhandel
finnes det ingenting som empatiens kraft.
Kjære medborgere,
jeg må snakke til dere i kveld om en økende fare i Mellom-Amerika
som truer sikkerheten i USA.
De månedene var veldig sprø.
Som å leve i en James Bond-film.
Det var sex, ideologi,
NICARAGUA-FOLK I KAMP!
hemmelige oppdrag.
Det føltes som om vi skrev historie,
at vi kunne endre den og bli rike på å gjøre det.
Jeg, med provisjon fra studioet.
Leo, som fyller holmen med våpen.
Til og med ayatollah Khomeini.
Innerst inne hadde virksomheten ingen grenser.
Fordi vi ikke bare solgte våpen og bomber,
men noe mye kraftigere...
Framtid.
Foreløpig trenger jeg bare 80 rifler,
men mye ammunisjon.
Har du det om tre uker?
Gjenerobrer du ikke Jerusalem lenger?
Foreløpig holder et hotell fullt av sionister.
-Khalid... -Ikke bekymre deg.
Det vil skje i Afrika. Ikke noe blod.
Det er for å bygge opp og gi oss sjanser.
Har du støtte?
Leo...
Jeg mener politisk støtte.
Selvfølgelig!
Jeg har støtten til kameratene og hele Palestina.
Greit.
Jeg slipper dem av på stranden du ønsker.
Nær kysten av Oran?
Jeg byr på couscous.
Nei.
Nei, min sønn og svigersønn håndterer det nå.
Tatt av Hugo båndet?
Han vokser visst opp.
Det er på tide.
Det er på tide, ja.
Jeg ble skremt. Jeg visste ikke at det avfyrtes som...
Det var utrolig.
-Takk for opplevelsen. -Ha det.
Mr. Fonda!
Mawad.
Kompiser nå?
Han var tilfeldigvis her.
Han viste oss snikskytterriflen sin, Barrett.
-Panserbrytende. -Fantastisk.
Mye bedre enn russiske Dragunov.
Men hva er problemet?
Vi kommer alle overens nå, sant?
Faren din ringte meg.
Vi må ta en tur.
Har vi ikke fylt holmen alt?
Hørt om en strand i Oran?
ALGERIE
Venter vi en seilbåt?
De sa to Zodiac-båter.
De kunne taue den til lands eller til vanns.
De er her!
Er det dem?
Vi har alle sovet godt, ikke sant?
Jeg planla aldri at onkel skulle knulle svogeren min, jeg sverger.
Kanskje jeg burde ha sagt noe, stoppet dem.
For slike ting kan gå galt. Veldig galt.
Men jeg gjorde ingenting. Jeg holdt kjeft.
5. OKTOBER 1986
Ja?
Så du hva som skjedde i Nicaragua?
Mitt navn er Eugene Hasenfus.
Ja, og jeg ble tatt til fange i går.
Jeg ble tatt til fange i går.
I Sør-Nicaragua.
Hva skjedde?
Et CIA-fly er skutt ned i Nicaragua.
De tok en i besetningen. Han forteller alt.
Hva forteller han dem?
At CIA leverer våpen til Contras fra Europa.
Og du vet hvordan.
Pokker.
Ring Kaspar for å stoppe den neste.
Skipet gikk i går.
-Det er på vei til Algeciras. -Hva?
Gina.
Jeg har ett minutt.
Lasteskipet er i Baltikum.
Beklager. Ordren er å kansellere alt.
Du sa du ville dekke meg.
Force majeure.
De vil be Kongressen forklare.
Så jeg ligger tynt an, som Mawad med iranerne?
Du har et skip med 15 000 rifler.
Selg dem til afrikanerne,
palestinerne, irene...
Tror du jeg kan gjøre en avtale så fort?
Det er det du gjør, sant? Tjen provisjonen din.
-Gina... -Beklager.
Jeg har òg en drittdag.
Konsulen Richard?
Han snakker dritt.
Ingen tar samtalene hans,
og han er i stand til å be om 30 % provisjon.
-Polisario-fronten. -For mye papirarbeid.
Må snakke med Hamids sønn.
Vi trenger tillatelse, det er ikke tid.
Skipet når stredet i morgen.
Hva med Monzer? Be ham ringe Gaddafi.
Nei, jeg ringer ikke Monzer.
Hvorfor ikke?
Fordi det skipet er giftig akkurat nå.
Monzer er en del av dette.
Det er vårt problem! Jeg vil ikke plage noen andre.
Henry?
Henry kjenner Gaddafi, han kan mekle.
Men vi må forklare hva som skjedde.
Ja, Henry er en del av familien.
Det kan fungere.
Skal vi virkelig be Henry om å mekle fra Praha?
Gå og ring Henry, Sara.
Hvor skal han?
Som om du bryr deg.
Hugo.
Hvor skal du?
Hvor som helst vekk herfra.
Vent.
Jeg er lei av at ingen tar meg seriøst i dette huset!
-Jeg forstår. -Du forstår ingenting.
Dra og møt Mawad.
Hva?
Han liker deg etter bryllupet.
Han er den eneste som kan selge
skipet på to dager med god provisjon.
Hvorfor sa du ikke det der inne?
Jeg trenger ikke å imponere faren min.
Greit.
Så plutselig er du glad i meg og vil hjelpe meg?
Vis litt mot, Hugo.
Du klager over at de ikke tar deg seriøst.
Så slå i bordet
og bevis at du kan komme med løsninger.
Ingen vil forvente at du møter Mawad.
Du kan gjøre det eller snorte fem gram kokain
og ha blackout i to dager.
Jeg bryr meg ikke uansett, Hugo.
Men tenk på det,
er det det beste å gjøre for familien?
-Hva sa du til ham? -Ingenting.
Jeg lar ham krasje.
Var det ikke det Henry sa i Praha?
Jeg heter Hugo.
Hugo Farad. Jeg vil gjerne snakke med Mr. Mawad.
Gaddafi er ikke interessert.
Ikke si det, Henry.
Han mistenker at CIA står bak.
Nicaragua-historien publiseres, og skipet er uten kjøper.
Jeg har en annen kjøper.
De tilbyr mindre.
De kan imidlertid gi oss en havn i Middelhavet.
Hvem?
Jugoslavia?
En halv million? Gi deg!
-Og en halv til i rubler. -For lite.
Det er vårt eneste alternativ.
Det dekker ikke engang kostnadene.
Å miste skipet er verre,
eller å få det beslaglagt.
Hva gjør du med sønnen min?
-Pappa. -Hold kjeft.
Han ba om hjelp, og jeg skal hjelpe.
Kan vi snakke?
Et sluttbrukersertifikat
utstedt av filippinske myndigheter.
Jeg vet at du har et skip fullt av våpen.
Med dette dokumentet kan vi ta det til Stillehavet.
Min klient vil betale oss 200 dollar for hver rifle.
Det er to og en halv million i overskudd
som blir delt mellom oss to.
Hva sier du?
Det er alt solgt.
Hva?
Skipet er allerede solgt.
Leo...
Jeg vet at du snakker med libyerne.
Min sønn har feilinformert deg.
Jeg vil heller senke skipet enn å dele med deg.
Du er jævla idiotisk.
Ja, sannsynligvis.
Han drar dere alle ned med seg.
Det er ikke ditt problem.
Jeg kom hit for å gi deg en sjanse.
Til å legge fortiden bak oss og...
Det er ingenting å starte.
Hva i helvete vil du ha da? Hva?
En jævla krig?
Avtal med Jugoslavia.
Men pappa, vær så snill...
Leo, for guds skyld!
Jeg ville bare hjelpe!
Faen!
Jeg ville bare hjelpe, for helvete.
Kjære medborgere,
jeg har sagt ved flere anledninger at jeg ikke ville kommentere
de nylige kongresshøringene om Iran-Contras-affæren
før høringene var over.
Den tiden har nå kommet,
så i kveld vil jeg snakke om noe av det vi har lært.
Vær trygg på at det ikke er mitt eneste emne i kveld.
Jeg vil også snakke om fremtiden
og komme videre med ting fordi folkets virksomhet venter.
De siste ni månedene har vært forvirrende og smertefulle.
Jeg vet dere har tvil i deres sinn
om hva som skjedde i hele denne episoden.
Jeg håper imidlertid ingen tviler
på mitt engasjement for selve etterforskningen.
Tekst: Nina Bjørnås
Kreativ leder Stine Ellingsen