Leon ja Mawadin tarina alkoi Algeriassa -
pommien, kuoleman ja idealismin merkeissä.
Se voi päättyä vain huonosti.
Sillä ei ollut väliä, että 30 vuoden jälkeen -
he olivat saavuttaneet rahaa ja valtaa.
Ajan hammas ei pure kostoon.
Sellaisia vallankumoukset ovat.
Ne tarvitsevat syntipukin.
Petturin.
MALAGAN LENTOKENTTÄ
Kyse ei ollut politiikasta.
Eikä ideologiasta.
Kyse oli satuttamisesta.
Sota oli vain tekosyy -
aiheuttaa keskinäistä, korjaamatonta vahinkoa.
Ilman mahdollisuutta anteeksiantoon tai unohtamiseen.
Tekoni saattaa tuntua kauhean epälojaalilta tai jotain,
mutta on selvää, että pysyn perheen rinnalla kuolemaan asti.
Ja te tarvitsette minua.
-Tarvitsen vain vaimoani ja lapsiani. -Tokkopa.
Vaikka irakilaiset hoitaisivat Mawadin, Hugo on pidettävä kurissa.
Ja sinähän sen osaat.
-Mitä haluat minun tekevän? -Juo vaikka myrkkyä.
Mitä?
Kannattaisi palata Madridiin, minne kuulut.
-Päivää, Mario. -Päivää, herra.
-Kiitos. -Päivää.
Haluatko eroon minusta?
Vaikka olen auttanut perhettä?
Älä höpötä, Oskar. Teit sen itsesi vuoksi.
Kunnianhimosi vuoksi.
Ja olet pärjännyt hyvin.
Tulit tyhjätaskuna -
ja lähdet pankkitili pullollaan.
Olen vävysi. Lapsenlapsesi isä.
Sinulla on pieni rooli: aviomies, puoliso.
Kuka tahansa pystyy siihen.
Sairastat silti leukemiaa.
Aion elää satavuotiaaksi.
Leo.
Kutsukaa ambulanssi!
Leo, uskallakin kuolla.
Leo.
Olen pahoillani.
NEUVONTA - RAPORTIT HENKILÖKORTIT/PASSIT
Olen pahoillani.
Häivytään täältä.
EUROOPAN SUURIN ASEKAUPPIAS MURHATTU AURINKORANNIKOLLA
Mawad vuoti lehdistölle, että Leo Farad,
vauras liikemies,
oli itse asiassa asekauppias, jolla oli siteitä terroristeihin.
HYVÄSTI FARAD
Se teki hänen murhastaan -
valheiden ruokkiman kostosurman.
Ystävät eivät tulleet hautajaisiin.
Kaikki keksivät tekosyitä paitsi Henry,
joka lähetti surunvalittelut sähkeenä Alaskasta.
Carmen kieltäytyi yhteistyöstä poliisin kanssa,
eikä nimennyt asianosaisia.
Tunnetko Nabil Mawadin?
-Näin hänet ensi kertaa. -Selvä.
Tapan hänet.
Palaan vielä ja tapan hänet.
Ei. Sinä pysyt siellä, missä olet.
-Mutta äiti... -Ei enää kuolemia, kiitos.
Korjaan asian.
Ei sitä voi korjata!
Minä puhun Mawadin kanssa.
-Hitto soikoon, kuunteletko sinä? -Hugo.
Lupaan tuoda sinut kotiin.
Olitko tosissasi Mawadista?
Kyllä.
Teen sopimuksen hänen kanssaan.
-En aio enää menettää perheenjäseniä. -Isä ei hyväksyisi.
Isäsi on kuollut.
Eikä yksikään ystävä tullut hautajaisiin.
Mitä vaihtoehtoja minulla on?
Poliisi?
CESID? CIA? Mitä pitäisi tehdä?
Soitanko Ginalle?
Tanya.
Tanya!
Pyydätkö myötätuntoa mieheltä, joka tappoi miehesi?
Oskar.
Olenko väärässä?
Haluan Hugon kotiin.
Ja Mawad on ainoa, joka voi sen taata.
Koska luotat häneen, eikö niin?
Yritä ymmärtää häntä.
-Yritänkin. -Yritä kovemmin.
Hän odottaa teitä.
Tiedämme.
Tule, äiti.
Minulla ei ollut mitään tekemistä lehdistön kanssa.
Leolla oli paljon salattavaa. Ja sillä myydään lehtiä.
En tullut puhumaan Leosta, Mawad.
Tiedän, miksi olet täällä, mutta juttu on mutkikas.
Eikä ole.
Haluan vain sanasi.
Ja kenen sanan annat minulle?
Poikasi?
Veljeni on sössinyt tarpeeksi,
ja vakuutan, että se loppuu.
Hugo on narkkari.
Narkkarit ovat arvaamattomia.
Otan hänestä vastuun.
Laitan hänet vieroitukseen.
-Vai eikö sanani riitä? -Ei.
Ei riitä.
Kuunteles nyt, Mawad.
Sinä jätit äitini leskeksi,
eikä hän ole kertonut kenellekään.
Hän ei ole auttanut poliisia.
Häntä on nöyryytetty lehdissä.
Paparazzit ovat parveilleet kotona.
Mitä muuta vielä haluat?
Entä talo?
Mikä talo?
Teidän talonne.
Tapat isäni,
ja nyt heität meidät kadulle?
Enkä enää halua nähdä teitä Marbellassa.
Ota se.
Äiti...
Hän haluaa nöyryyttää meitä.
Viis talosta.
Istu alas.
Talo on minun, joten minä päätän.
Hanki notaari, niin allekirjoitan heti.
Haluan kirjallisena, että jos jotain -
tapahtuu veljelleni,
onnettomuus, vaikka flunssa,
sinä olet vastuussa.
Sinun on hyväksyttävä eräs toinen asia.
Taivaan tähden.
Perheeni ei tee enää myönnytyksiä.
Kyse ei ole perheenjäsenestä.
Hän sanoi mitä?
En voi hyväksyä tuota.
Totta kai voit.
Hän on setäni.
Ja mieheni on kuollut.
Päätös on sinun, Oskar.
Äiti ja minä kunnioitamme sitä.
Entä jos kieltäydyn?
Tämä ei lopu koskaan.
Paitsi jos setäni kuolee?
Tuleeko se kirjallisena?
Hän tarjosi sopimusta.
Mitä sopimusta?
Jätämme Marbellan ja lopetamme asekaupan viittä miljoonaa vastaan.
Aloitamme alusta jossakin.
Oikeasti?
Hän lahjoo meidät tiehemme?
Oskar, kuuntele.
Meidän on lopetettava tämä.
Miksemme pyydä 10 miljoonaa?
Tai 20 tai 100 miljoonaa?
-Tämä ei ole neuvottelu. -Onpas.
-Ei ole. -Kyllä on.
Mistä summasta uhraamme setäni kuin teuraseläimen?
Viidestä millistä?
Ei.
Ettekö te kaksi tajua,
että se paskiainen yrittää tuhota Faradien perinnön?
Ei.
-Kyllä. -Ei.
-Kyllä vain. -Setäsi ei ole Farad.
Hän on setäni.
Sitten sinun täytyy valita.
Oletko samaa mieltä?
Sano jotain.
Mawad on oikeassa.
Veljeni ei olisi tehnyt sitä yksin.
Siskoni kertoi jo.
Minkä kohdan?
Ilman isää menetämme talon kuitenkin.
-Emmekä. -Kyllä.
Elämäntyylimme maksaa miljoonia.
Kuka luottaisi meihin nyt?
CIA?
Kuubalaiset?
Monzer?
Perheeni on sekasorrossa,
ja jos haluat pelastaa setäsi, se on helppoa.
Lähde.
Miten voin lähteä?
Se on valinta.
Setäsi tai Faradit.
Olisi alhaista noudattaa heidän pyyntöään.
Se riippuu sinusta.
Sinä tiedät, etkö vain?
Tiedän mitä?
Totuus on,
että laulat kehnosti.
Jonkun piti kertoa.
Luulitko, etten tiennyt?
Eli?
Se on ainoa tapa, jolla voin irtautua tästä kaikesta.
Eräänlainen henkireikä.
Onnea matkaan.
Olen aseeton.
Jerome, riittää.
Oli jo aikakin.
Tulitko anelemaan setäsi puolesta -
vai kertomaan, mitä Irakissa tapahtui?
Eikö Habib kertonut?
Hän ei vastaa puheluihini.
Ehkä hän sai tietää Leosta ja perui kaiken.
Pahempi juttu sinulle,
koska toimeksiantosi loppuvat sitten siihen.
Et tarvitse lisää ruumiita, Mawad.
Saat talon,
lähdemme Marbellasta.
Mitä muuta haluat todistaa?
Annan sinulle setäni.
Yhdellä ehdolla.
En luovuta häntä kuin koiraa.
Lupaa, ettei hän kärsi.
Se ei ole sinusta kiinni.
Eikö sitä voi tehdä kivuttomasti?
Kuuntele, Oskar.
Minulla on sopimus Faradien kanssa.
Jos haluat kunnioittaa sitä,
tiedät, mitä sinun täytyy tehdä.
Muussa tapauksessa -
pistän teidät kärsimään, myös poikasi.
Ja se olisi ikävää, vai mitä?
Vai mitä, Jerome?
Kauheaa.
Niinpä.
Tee, mitä Oskar käskee.
Jutellaan taas, äiti.
Se on hoidettu. Heippa.
Heippa.
No?
Hän teki ehdotuksen.
Kuka?
Mawad.
Äiti sanoi, että Oskar tulee selittämään asian.
Sanoiko hän mitään muuta?
Mawad halunnee käteistä.
Entä jos hän haluaa enemmän?
Purjehdimmeko vain ympäriinsä kunnes jäämme kiinni?
Olisiko se niin kamalaa?
Vai?
Pystytkö siihen todella?
Minkä sotkun saitte aikaan.
Pitäisit Madridin talon.
Älä pelleile kanssani.
Perhe on jo hyväksynyt, ja saat hieman yli miljoonan.
Entä jahti?
Voit ostaa toisen.
En halua toista. Manuel ja minä pidämme tästä.
Yritä jo tajuta, Hugo.
Isäsi on kuollut.
Bisnes on mennyttä.
Kaikki on mennyttä.
Monzeria ei ole.
Kaikki on ohi.
Kyse on arvokkuudesta.
Jahti ei tuo arvokkuutta.
Selvitetään yksi asia.
-Carmen ja Sara suostuivat? -Kyllä.
Muuten en olisi täällä.
Ei kannata.
Jos tämä lopettaa kaiken...
Vielä yksi juttu.
Mawad haluaa jutella.
Minulle?
Hän haluaa asettaa ehtonsa.
Mitkä ehdot? Eikö sopimus ole jo tehty?
Sopimus on Faradien kanssa.
Manuel yritti tappaa hänet.
Siitä hän saa maksaa.
-Hän haluaa tappaa minut. -Ei.
Ei.
Hän haluaa sinun maksavan korvauksen.
Tekevän jonkun keikan. Kyllä hän kertoo.
Paskiainen tappoi isäni.
Olemme jo uhranneet tarpeeksi.
Sinä päätät, Manuel.
Olkaamme realistisia.
Ja ennen kaikkea fiksuja.
Entä jos emme voi suostua?
Kyse on ylpeydestä.
Hän haluaa ajaa sinut nöyränä luokseen.
Eikö se käy puhelimitse?
Ainoastaan kasvotusten.
Hänen kotonaan.
Tänään.
Mikä hiton kiire tässä on?
Asia on hoidettava.
Mitä hittoa minä teen?
Palaa jahdilla Marbellaan.
Ei sinun tarvitse.
Ei hätää.
Kiitos, kun suostuit.
Mitä muutakaan voin?
Asettua Hugon puolelle kaiken jälkeen?
Niin olet tehnyt tähän asti.
-Yritin estää häntä. -Ja mitä tapahtui?
Hän narutti sinua?
Hitto vie, Manuel.
Minun kohdallani se selittyisi nuoruudella.
Mutta sinä?
Rakastuin.
Ja hurahdin täysin.
Hurahdit täysin?
Olin yksinäinen, Oskar,
ja Hugo auttoi minua.
Ei, Manuel. Minä autoin sinua.
Toin sinut tänne ja esittelin perheelle.
Se ei ole sama juttu, ja tiedät sen.
Hugo tarvitsi minua.
Hitonmoinen ajoitus.
Tiedän, että mokasin.
Siksi teen kaiken voitavani auttaakseni sinua.
En aiheuta enää ikävyyksiä -
sinulle, Saralle tai Faradeille.
Olisin halunnut viettää elämäni purjehtien ympäriinsä.
Teidät olisi löydetty.
Entä sitten?
Vain elämällä on väliä.
Ne rantaviikot olivat hurjempia -
kuin 20 vuotta kaivoksissa.
Sitä nukkuu huonosti, pelkää...
Mutta olin myös vapaampi kuin koskaan.
Tiedätkö miksi?
Ei ollut mitään odotuksia.
Kuin maailma olisi pysähtynyt.
Makasin kannella 10 tuntia merta kuunnellen -
ja sanoin itselleni: "Manuel,
olet hankkiutunut vaikeuksiin koko elämäsi -
onnellisuutta etsien,
etkä tarvinnut muuta kuin tämän."
Mitä sinä teet?
Mennään rannalle.
Miksi?
Mitä nyt?
Hypätään autosta.
Mennään.
Pilailetko, saakeli?
Oikeasti?
Mawadin asettama ehto.
Ja perhe suostui.
Mikä perhe?
Joko tämä, tai kaikki on ohi.
Sanoit haluavasi auttaa minua.
Ettet aiheuttaisi enää ikävyyksiä.
Ei ole muuta keinoa.
Halusiko Mawad sinun tekevän sen?
Pyysi luovuttamaan sinut.
Etkö aio?
Olen pahoillani.
No saakeli.
Luuletko voivasi tappaa minut ihan muina miehinä?
Ja palata taas arkeen?
Aiotko tappaa minut?
Manuelin?
Olen mokaillut, mutta sinulla ei ole muuta perhettä.
Nyt on.
Selvä.
-Polvistunko minä? -Ei, Manuel.
-Suljenko silmäni? -Riittää!
-Mitä sinä haluat? -Että autat minua, saamari!
Autan miten?
Ammu itsesi.
Luuletko, että pelkään?
Olen nähnyt kuolemaa koko ikäni.
Kaivoksissa, louhoksissa.
Tee se sitten.
Ei. Sinun perheesi, sinun hommasi.
Antaa palaa.
Löydä rauha sisimpääsi.
Tee se kunnolla.
Tulet muistamaan tämän loppuelämäsi ajan.
Meren, rannan, kasvoni...
Anna mennä! Senkin paskiainen.
Senkin kusipää.
Olet kyllä saakelin kusipää.
Sinä senkin kusipää.
Se oli elämäni hirvein päivä.
Olin pohjalla.
Kaikki vain perheen mieliksi.
Faradien.
Päätösteni takia en voinut enää perääntyä.
Se oli tragediaa.
Siitä kohtalossa on kyse.
Joskus se on käsittämätöntä.
Absurdia.
Jopa ironista.
Emmekä voi ymmärtää sitä.
On hyväksyttävä, että kosto ei vanhene.
Sillä ajan hammas ei pure kostoon.
Ja siitä tulee jumalallista oikeutta.
Vallankumous.
Mitä Manuelille tapahtui?
En pystynyt siihen.
Olen pahoillani.
Minä yritin. Vannon, että yritin.
Hän oli edessäni, mutta en vain pystynyt siihen.
-Yhdentekevää. -Ei.
Olisi pitänyt tehdä se vuoksesi.
Perheen vuoksi.
Mawad on kuollut.
Hän on kuollut, Oskar.
Hän, Jerome ja koko henkilökunta.
Toimit oikein.
Poliisi kuulusteli jo meitä.
He jättivät kaksi naamiota: Ronald Reagan ja ajatollah Khomeini.
Irakilaiset.
Isäni suunnitelma.
Toimit oikein. Hyvin meni.
Leo oli lopulta oikeassa.
Saddam ei antanut anteeksi.
Koska jokainen vallankumous tarvitsee syntipukin.
Mitä sanoit Manuelille?
Käskin paeta.
Purjehtia Hugon kanssa ja pysyä poissa.
MYYTÄVÄNÄ
Ongelmamme eivät päättyneet Mawadin kuolemaan.
Leon kuoltua ja liittolaisten puuttuessa -
liiketoimintaa ei voinut pitää käynnissä.
Meidän piti myydä kiinteistöjä velkojen maksamiseksi.
Jos selviytyisimme,
se olisi alkuperäisen ideani ansiota,
sen, joka toi minut Marbellaan.
Aerobicin.
Se oli yhden aikakauden loppu,
merkki siitä, että meille tuttu maailma oli katoamassa.
SOSIALISMI TAI KUOLEMA
Kuubalaiset eivät koskaan saaneet G-5:itä,
mutta he hyväksyivät sopimuksen vetäytyä Etelä-Afrikasta.
Neuvostoliitto teki samoin Afganistanissa,
mutta se oli vain alkusoittoa siitä, mitä oli tulossa.
Tuskin kolmessa kuukaudessa -
45-vuotinen kylmä sota päättyi.
Ideologiat,
luokkataistelut ja kommunistinen unelma -
muuttuivat menneisyydeksi, jonka kaikki halusivat unohtaa.
Se oli sen tarun loppu.
Sitten, kun minulla ei ollut enää mitään odotuksia,
tapahtui ihme.
Hei, Sara.
Kiitos kun tulit.
Olemmeko tavanneet?
Olin häissäsi 4 vuotta sitten.
Äitini kertoi, mutta en muista sinua.
Sellaisia häät ovat.
Yllätyitkö, että soitin?
Kyllä. Emmehän enää -
-myy aseita. -Tiedän.
En keksi mikä muukaan voisi kiinnostaa CIA:ta.
Isäsi ja minä tulimme hyvin toimeen.
Äitini mainitsi senkin.
Pelehdittekö te koskaan?
Herraisä, emme.
Mutta isäsi auttoi minua.
Hänen ansiostaan sain mitalin ja ylennyksen.
Ideologioistamme huolimatta kunnioitin häntä.
No jopas.
Olen pahoillani tapahtuneesta, Sara.
Kiitos.
Mutta tuskin soitit kaksi vuotta myöhemmin ottaaksesi osaa.
Haluan auttaa sinua.
Sinua ja perhettäsi.
Miksi tekisit niin?
Hyvää hyvyyttäsi?
Olet ainoa tuntemani nainen, joka on myynyt tykkejä ja napalmia.
Haluatko minusta kaksoisagentin? Minä vihaan CIA:ta.
Ei haittaa.
Pysyn varjoissa.
Jatka kauppaa Monzerin kanssa.
Väitä, että haluat taas mukaan.
Saat suojeluni ja saman autonomian kuin isälläsi.
Nimi on Momo Tshikedi.
Hän kuuluu National Patriotic Forces of Congoon.
NPFC:hen.
Presidentti Mobutua vastustaviin sisseihin.
Rahoitus tulee timanttirikkaista alueista, joita heillä on.
-Gina haluaa välittäjän... -Gina?
...Monzerin ja NPFC:n välille.
Hän haluaa tietää kaiken.
Monzer?
Pelissä on paljon rahaa.
-Äiti. -Sara...
Voit saada talon takaisin.
Ja voit auttaa Tanyaa ja Hugoa.
Mitä aseita myisimme?
Kalashnikoveja, ohjuksia ja panssarintorjunta-ammuksia.
Haluatteko oikeasti aloittaa taas?
Sara, se nainen tuo vain ongelmia.
Muistatko isäsi ja sen puolalaisen laivan?
Isä kyllä suostuisi.
No tietysti.
Mutta sinä et ole isäsi.
Tehdään niin kuin Leo tekisi.
Entä jos Monzer ei suostu tapaamaan?
Voin antaa sinulle 5 %:n provision.
Annoit isälleni 10 %.
Isäsi ei ole enää täällä, Sara.
Ja ajat ovat muuttuneet.
Kahdeksan prosenttia?
Ja pari Jemenin diplomaattipassia.
Ja loppukäyttäjätodistuksia.
Unohtakaa todistukset ja passit.
Kommunismi on kuopattu.
Etelä-Jemeniä tuskin on edes olemassa kolmen kuukauden kuluttua.
Minut todennäköisesti potkitaan ulos täältä.
Mutta onhan sinulla varasuunnitelma?
Syyria? Libya?
Sudan?
Mitä haluatte?
Vakaan sopimuksen takuineen.
Saman kuin isälläni.
Siten kaikki voittavat.
Diplomaattinen koskemattomuus ja loppukäyttäjätodistus,
vaikka viimeinen Jemenin myöntämä.
Kommunismi on ehkä kuopattu,
mutta sen armeijat eivät katoa.
Tiedätkö kuinka isäsi ja minä juhlimme sopimusta?
Isäsi otti uroksia,
koska arabit arvostavat niitä.
Naaraat ovat hurjaluontoisempia.
Niin ovat.
Teidän päätöksenne.
Mitä tuumaat?
Miksei molempia?
Tekstitys: Tuomas Renvall
Luova tarkastaja Pirkka Olavi Valkama