POACHER PERUSTUU TOSITAPAHTUMIIN
MAALISKUU 2015 MALAYATTOOR, KERALA, INTIA
Aruku, hei!
Et näytä kovin hyvältä.
-Kauhealta, oikeastaan. Oletko kunnossa? -Olen.
Vaikutatkin siltä. Olet kännissä. Tule kyytiin.
Aitoa mangustinkarvaa.
Ei voi olla.
Katso näitä harjaksia.
Ovat joko liian kovia tai pehmeitä.
Viimeistelyni ei ole yhtä hyvä kuin muissa mangustinkarvasiveltimissäni.
-Miksi myit näitä väärennöksiä? -Kutsutko häntä valehtelijaksi?
Minun on toimitettava kankaani ensiviikolla.
Ja ne ovat ala-arvoisia feikkiharjaksiesi vuoksi.
Pyydystänkö mangustin ja kynin sen itse?
Poyya, älä!
-Lopettakaa! -Hei!
Olet sekaisin!
-Sinä... -Päästä hänet!
Vitun hullut!
Kuule, eikö sinun pitäisi mennä kotiin?
Vain yksi lasillinen.
Mennään.
-Olisitko oikeasti tappanut hänet? -Myitkö hänelle feikkisiveltimiä?
-Aruku, eikö? Voimmeko liittyä seuraan? -Istun yleensä yksin.
Mistä tulit? Näytät kauhealta.
Sytytin hallitun tulen.
Ole varovainen tulia sytyttäessäsi.
Kun alue on puhdas, tuli on sammutettava.
-Teetkö sitä päivittäin? -Kuivana kautena, kyllä.
Hienoa. Olet varmasti janoinen oltuasi tulen lähellä koko päivän.
Hae ystävälleni pullo.
Juo pois!
Pohjaan asti.
-Menetin hillinnän, herra! -Menetin hillinnän, herra!
Hei, toinen kierros!
Olisi pitänyt istua kanssasi aikoja sitten. Emme tienneet, että olet hauska.
Olisitte voineet. Olen käynyt täällä vuosia.
Selvä, heippa. Hyvää yötä.
Aruku, miten hyvin tunnet metsän?
Olen työskennellyt siellä vuosia.
Osaan kulkea siellä unissani, mutta niin osaa Raazkin...
sillä hänkin asuu metsän laidalla.
Mutta metsä on muuttunut paljon. Kukaan meistä ei tunne sitä enää.
Kykysi menevät hukkaan.
Ja sinulle maksetaan huonosti palojen sammuttamisesta ja metsän pelastamisesta.
Niillä penneillä hädin tuskin ruokin perheeni vuokran jälkeen.
Tiedätkö, missä norsut ovat?
Tunnen kaikki muuttoreitit
ja missä ne viettävät aikaa, mutta sinne ei ole helppoa päästä.
Joskus vietän siellä päiviä katsellen niitä. Ne ovat upeita.
Veli, kuinka sinne pääsee?
Seuraa jokea ja matkaa ylävirtaan.
Jalan sinne kestää kulkea yli päivä.
Ne alueet ovat täynnä norsuja.
Metsä on tiheää siellä. Pensaikko on kuin muuri.
Tunsin ne reitit nuorempana,
mutta kaikki on kasvanut umpeen ja polut kadonneet.
Hiton metsä jatkaa liikkumistaan.
-Metsä on elossa. -Niinkö?
-Niin. -Veli...
haluatko tienata ylimääräistä?
Relaa. Ota toinen.
Ota se.
-Kuka tuo on? -En tiedä.
Mitä teet täällä?
Luulin, että lähdemme ensiviikolla.
Sitä siirrettiin...
täksi päiväksi.
Missä Poyya on?
Hän ei ilmestynyt.
Hae tavarasi.
Mennään.
-Hei... -Mitä?
Minun on mentävä metsään. Palaan viikossa.
Viikossa? Minne menet? Mikset kertonut aikaisemmin?
Unohdin.
Poyya, herää!
Poyya!
Hän on sammunut.
Herää.
Mitä tapahtui?
-Tule. -Läiskytä häntä vedellä.
Istu tähän.
-Mitä tapahtui? -Tämä on hänelle normaalia.
Hän on yltä päältä veressä.
Ei se ole omaani, vana sen hiton taiteilijan.
Hän ei kiusaa sinua enää.
Vittu, Poyya, ylös, mennään.
-Äiti tulee mukaan. -Hyvä on.
Odota... saitko aseet?
-Mitä hittoa! -Tarvitsemme aseet.
Nytkö?
Tämän vitsiniekan piti saada ne eilen. Missä ne ovat?
-Luulin, että ensiviikolla. -Suunnitelma muuttui.
Anna ne nyt tai ei ollenkaan.
Tässä.
Asensin latauspuikon ruutia varten.
Kookoskuitu...
kaliumkarbonaatti ja ruuti.
Kaikki on tässä, ota.
Se on yhä painava... lähemmäs 10 kiloa.
Tuntuu .303-kivääriltä. Kun testiammuin, sanoit...
Et antanut tarpeeksi aikaa kaivertaa piippua uusiksi.
Jos on kiire, ota se nyt tai anna lisää aikaa.
Vitut, kuin hampaita vetäisi.
Työskentelette kaikki minua vastaan.
"Kuin hampaita vetäisi", hassua.
Norsuun pitää käyttää kymmenen sormen leveydeltä ruutia.
Vähemmän vain vahingoittaa, ei tapa.
Tiedän sen!
Muistan.
Paljonko sinulle maksettiin?
Ekasta kerrata 30 000 rupiaa. Sen jälkeen 87 000 per kerta.
Etkö epäröinyt lainkaan?
Tarvitsin rahaa.
Ja viinaa.
Olet pärjännyt tähän asti ilman ylimääräistä rahaa.
Tulen vanhaksi. En voi tehdä työtäni enää kauan.
Nuoremmat tulevat tilalle.
Eikö pidä säästää jotakin perheelleni?
Olin vain urakoitsija, joten oikeuta eläkkeeseen ei ollut.
Ajattelin metsässä olevan noin 600 norsua.
-Yhden tappaminen ei ollut iso juttu. -Niitä oli 600, muttei ole enää.
Tuolla noin.
Silmät auki kävellessänne.
Miksi?
Tämä on metsä. Täällä on leopardeja, käärmeitä, norsuja
ja kaikenlaisia otuksia.
Miksi pidät tästä jumalanhylkäämästä paikasta?
En ymmärrä.
Vuosia sitten täällä salametsästettiin niin paljon,
että useimmat norsu-urokset hävitettiin.
Tällä 4000 neliökilometrin alueella
on yksi uros sataa naarasta kohti.
En saata uskoa, kuinka hyvin tunnet maaston.
Salametsästäjät ja metsästäjät tuntevat sen paremmin kuin luonnonsuojelijat.
-Varokaa iilimatoja! -Ne tekevät hyvää kolesterolille.
"Kolesterolille!"
Se on ehkä jo syönyt.
-Juostaanko? -Jos haluat kuolla.
Parempi kuolla niin kuin kabaddissa.
Leiriydytään tähän.
Älä koske tähän.
Pitele köyttä. Tule.
Etsin syötävää. Poyya.
Karhu...
-Näetkö pytonin puuta vasten? -Kyllä.
-Se sulattelee jotakin. -Ai.
Valmista tämä.
-Kauanko leiriydyit täällä? -Metsästyksen ajan.
Kahdeksasta kymmeneen päivään.
Täältä käsin etsimme norsulaumoja.
Kuinka kaukana aseet ovat?
Mistä saitte aseet?
-Aseseppä teki ne. -Pidätimme hänet hiljattain.
Hän salakuljetti osia alueelle ja kokosi ne.
Työni oli sekoittaa ruuti.
Mikset kerro, kuinka sait tuon arven naamaasi?
Siitä vain, se on sinun käsialaasi.
Hiljaa, kusipää! Olemme tässä sotkussa, koska juorusit!
Lopettakaa!
-Minä kerron sitten. -Painu hiiteen!
Hän sekoitti ruutia ja lämmitti sitä.
Se kostuu metsässä kävelyn takia.
Se tulee kuivattaa huolella...
Paljonko siinä on?
Äiti! Luoja!
Miksi ihmeessä käytit tulitikkua?
Ei niin nopeasti, niele se.
Miksi kysyit paljonko ruutia siinä oli?
Mitä väliä? Meillä on tarpeeksi useaan laukaukseen.
Palaamme aamulla ja viemme hänet sairaalaan.
-Emme mene mihinkään. -Mitä?
Onnettomuudet kuuluvat työhön. Tiesimme riskit.
Emme lähde täältä ilman palkintoamme.
Millään muulla ei ole väliä.
-Mistä olet? -Thumponkarrasta.
-En tunne paikkaa. -Minä tunnen.
Siellä joka talossa on ainakin yksi salametsästäjä.
Metsästivät elääkseen. Nyt he odottavat aukkoja vartioinnissa,
tai lakien muutosta voidakseen metsästää taas.
Poyya ja Raaz ovat samankaltaisista paikoista.
Kuinka tiedät tuon kaiken?
Isäni oli salametsästäjä.
Jos olisin poika, olisin minäkin ehkä.
Sen sijaan metsästän kaltaisiasi ihmisiä.
Jos voisin, olisin jo pyyhkinyt teidät pois maan päältä.
Mikset hanki rehellistä työtä?
Minkä työn muka saisin?
Mitä luulet näiden upseerien tehneen ennen?
Metsästäjistä tulee parhaita luonnonsuojelijoita.
Mutta se ei tyydyttäisi verenhimoasi!
-Sovinistista haluasi hallita maailmaa! -Mala!
Hei.
-Minne menet? -En mihinkään.
Et mihinkään.
Hyvä.
Jos lähtisit, meidän olisi vaikea päästä täältä pois.
Pääsisimme lopulta, ja tulisimme kylään luoksesi.
Olisi mukavaa tavata vaimosi ja lapsesi.
Metsästysaika.
Pomo...
-Mene! -Pitäkää melua, huutakaa!
-Menkää! -Juoskaa!
Ne ovat kaikki naaraita.
Tuossa...
Yksi laukaus.
-Vedä kärsä ensin irti. -Miksi kärsä?
-Miten muuten saat hampaat? -Selvä.
Miksi jätit ruhon näin? Olisit edes peittänyt sen.
Miksi vaivautua?
Kuka metsäupseeri tulee näin syvälle metsään?
Olette liian laiskoja.
Nappasimme sinut, älä unohda sitä.
Niinpä niin... Minä antauduin.
-Sinä... -Su!
Tätä hän teki elääkseen.
Se piti hänet tyytyväisenä.
Kun näki mätänevän lihan.
Ymmärrän häntä vihdoin.
Se oli tapa. Hän ei tiennyt muusta.
Mietin...
Jos hän tiesi, kuinka vaikeaa sotkun siivoaminen on, olisiko hän tehnyt sitä?
Kuten ne, jotka vain tappavat ja lähtevät.
Voisinpa tehdä saman heille.
Ampua päähän, repiä hampaat irti ja jättää mätänemään.
Antaa viidakon syödä heidän jäänteensä.
Mala, olen pahoillani.
Olit oikeassa minun suhteeni.
Olin laiska, ylimielinen.
En uskonut näin voivan tapahtua nenäni alla.
Ette voineet millään vartioida koko aluetta.
Kyse on miesvoimasta, ei se ole syytäsi.
Ei ole totta.
Minä mokasin tämän.
Aruku jopa tunnusti minulle,
mutten ottanut sitä todesta.
Minun on elettävä sen kanssa.
Kaikista tuntemistani metsänkävijöistä
saatat olla ainoa, jonka ei pitäisi tuntea syyllisyyttä.
-Älä. -Pois tieltäni.
Luuletko, etten ammu sinua?
-Miksi tappaisit hänet? -Koska haluan. Siirry.
Älä!
Luoja,
Yritin estää, mutten voinut.
On aika lähteä.
Voit itkeä syntiesi vuoksi lopun elämääsi.
Mutta meidän on napatta loput niistä paskiaisista.
Lähetin koordinaattimme, tiimi tulee taltioimaan tämän kaiken.
Sanoit norsuja olevan vielä 17?
Eri alueilla. Pitäisi aloittaa kotitukikohdasta.
Et ikinä ottanut meitä kyytiin, ymmärrätkö?
-Älä pysähdy. -On pakko, hän on kenttäupseeri.
-Näyttää täydeltä. Hei, Akuru. -Hei, pomo.
Kiva, että tulitte tänne. Ei ketään tunteihin.
Mitä teitte täällä näin aikaisin aamulla?
-Vastatkaa! -Olimme juomassa illalla.
Leikimme tulella, ja hänen kasvonsa paloivat.
Vein hänet saamaan metsähoitoa.
Leikitte tulella? Siinä vasta leikki.
-Meidän on puhuttava. -Toki, myöhemmin.
Menkää.
Olisit estänyt häntä nousemasta kyytiin.
Tilanne olisi silloin ollut vielä pahempi.
Melkein jäimme kiinni takiasi.
Ei väliä, se on ohi. Voimme jatkaa eri suuntiin.
Palaamme parin päivän päästä, ja sinä olet oppaamme.
-Sovimme yhdestä reissusta. -Tarvitsemme lisää.
Ivanin vamma hidasti meitä.
Pidä matalaa profiilia, jottei kukaan ala
Hei...
Älä kuvitellekaan perääntymistä. Olet nyt osa tätä.
Poyya, hoida nuo.
Montako kertaa lähditte yhdessä?
Viisi. Salametsästimme 18 norsua.
Kun epäröin, he painostivat viinalla ja rahalla.
Jos kieltäydyin, minua uhkailtiin.
Poikani oli sairaalassa.
Hän vammautui syntymässä, ja tarvitsee erikoishoitoa.
Se on kallista,
ja olin rahaton
Mutten enää pystynyt siihen.
Mikä sai muuttamaan mielesi?
Yogi pääsee pian kotiin. Hän haluaa palata töihin.
Se olisi hienoa.
Mikä hätänä?
-Norsun vasikka seuraa minua. -Mitä?
Jatkakaa juomista ja tyhjän puhumista,
ja päädytte sairaalaan poikamme kanssa.
Aruku!
Henki... kutsuu nimeäni. -Aruku!
Se on mies, ei aave. Mene katsomaan, kuka.
Ai, se olet sinä, Poyya.
-Luulin aaveen kutsuvan minua. -Lähdemme metsälle ensi viikolla.
Sinusta voi tulla aave, jos et tule.
Perheesi...
Vaikuttaa mukavalta.
Jätä heidät rauhaan.
Aruku, minulla ei ole mitään hävittävää.
Olen pelkkä varjo... ilman elämää.
Raazilla on sinulle viesti.
Me metsästäjät olemme ruokaketjun huipulla.
Olemme ultimaattisia saalistajia.
Päätämme, mikä eläin selviytyy ja mikä kuolee.
Hei, Aruku!
-Hyppää kyytiin. -Voin kävellä.
Tule nyt, jätän sinut bussipysäkille.
Meidänhän piti jutella.
-Et näytä voivan hyvin. -Kaikki on hyvin.
Aruku, tiedän sinun ja Raazin jengistä.
Älä kerro kenellekään.
En odottanut siitä tulevan tällaista.
Ei ollut tarkoitus, anteeksi. En tee sitä enää.
Mitä hittoa! Tuollainen katumus pontikan keitosta?
Mitä?
Kaikki tietävät Raazin salakuljettavan laitonta alkoholia katubaariinsa.
Jos pyörit heidän kanssaan joudut ongelmiin.
Metsäupseerina se ei kuulu minulle.
Mutta olen huolissani sinusta. Lopeta heidän kanssaan pyöriminen.
Hyvä on.
Kerää itsesi. Surullista nähdä sinut tällaisena.
Sulje ovi.
METSÄ
Tapoitko norsuja? Kuinka saatoit?
Emmekö eläneet tähän asti metsän antimista?
Äiti, tarvitsemme rahaa.
Isä, sinun täytyy antautua ja antaa todisteita muita vastaan.
Entä jos minut pidätetään?
Otan lisää töitä ja huolehdin kaikista parhaani mukaan.
Mutta sinun on tehtävä se.
Montako elinikää aiot kantaa tätä taakkaa?
Hän on oikeassa, Aruku. Tiedätkö, kenet ole tappanut?
Jumalan inkarnaation, Herra Ganeshan.
Maksat siitä varmasti seuraavassa elämässäsi.
Kärsit jo nyt edellisen elämäsi synneistä.
Mutta jos otat rangaistuksen nykyisestä synnistäsi,
sinut säästetään seuraavassa elämässäsi.
Ei olisi pitänyt mennä niiden paholaisten matkaan.
Miksi menin ryyppäämään sinä iltana?
Jos poikani ei olisi sairas, tappaisin itseni.
Ehkä niin,
mutta jos riistät henkesi on se vieläkin huonompaa karmallesi.
Jossain kohtaa joudut maksamaan näistä synneistä.
Antautuminen on ainoa ulospääsysi.
Herra...
Aruku, mitä nyt?
-On kerrottava jotakin. -Olen kiireinen.
Se on tärkeää. Metsässämme salametsästetään norsuja.
Mistä sinä puhut?
Kyseessä on jengi.
He metsästivät 18 norsua syvällä metsässä.
Olin heidän kanssaan...
mutten voi jatkaa. Tulin tunnustamaan ja kertomaan muiden nimet.
Onpa hauskaa.
En tiennyt, että sinulla on huumorintajua.
Kuka sinut laittoi tähän? Oliko se Anthony? Anthony!
-Laitoitko hänet asialle? -Mille asialle?
Sanoo olevansa mukana 18 norsun salametsästyksessä.
Meidän pieni Arukumme.
Puhun totta.
Aivan. Johdatit metsästäjät syvälle viidakkoon,
leiriydyitte päiväkausia neniemme alla
ja tapoitte 18 norsua?
Tämä on isoin salametsästystapaus
20 vuoteen Veerappanin jälkeen.
Kuulitko? Meillä on ikioma Veerappan! Mikä tyyppi!
Olet sekaisin, kun edes ajattelet tätä!
Mene. Tarkastuta pääsi kotimatkalla.
Minulla on paljon töitä, ja sain päivän naurut.
Parasta mihin pystyin lyhyellä varoitusajalla.
Tämä on kattava.
Nyt on saatava Poonam Verma ja Ravi Don.
Mielestäni isoin kysymysmerkki ovat loppuostajat.
Saisinko hetkisen.
Toki. Voin kertoa... Neel.
Ministeri haluaa päivityksen Prabhas Peradista.
-Hän antoi täyden tunnustuksen. -Hetkinen. Kerro hänelle.
Kerro vain, pyydän.
Hän antoi täyden tunnustuksen.
Myönsi jopa ampuneensa norsun itse.
Löysimme kaksipiippuisen aseen ja patruunoita hänen kotoaan.
Hyvä, mutta meidän on silti ehkä päästettävä hänet.
Miksi? Tunnustuksenkin kanssa?
Kishore, meitä painostetaan ylempää.
Ette voi tehdä sitä. Se lähettäisi kauhean viestin salametsästäjille.
Tajuan sen, mutta...
Kaikella kunnioituksella, jos niin on... minun täytyy erota.
En voi sulkea silmiäni ja jatkaa työskentelyä.
Katson, mitä voin tehdä.
Miten emme ole lainkaan samalla sivulla tästä?
Unohda tämä hölynpöly.
Keskity ajojahtiin. Päivityksiä?
Kaikki täällä olevat salametsästäjät ja aseet ovat hallussamme.
Löysimme salametsästyspaikkoja ja norsujen jäännöksiä.
Paikkoja on tusina lisää. Aruku vie tiimimme sinne.
Tämä on Poonam Verman... -Pidätysmääräys.
On aika tarttua härkää sarvista.
Ilmoitin Delhin virastoon, he lähettävät Shekharin apuun.
Mutta määräyksen myönsi Keralan viranomainen.
Kuinka saamme Verman tänne pidätettäväksi?
Sen saat keksiä sinä, metsästäjä.