BRACONIERII
INSPIRAT DIN FAPTE REALE
MARTIE 2015 MALAYATTOR, KERALA, INDIA
Aruku!
N-arăți prea bine.
- Arăți ca naiba. Ești bine? - Da, domnule.
Da, așa e, ești îmbietor de bine. Ești beat. Hai, urcă!
E chiar păr de mangustă.
N-are cum să fie.
Uită-te la pensule!
Au perii ori prea duri, ori prea moi.
Detaliile nu-mi ies la fel de bine ca cele făcute cu pensule din păr de mangustă.
- De ce mi-ai vândut făcăturile astea? - Îl faci mincinos?
Livrez tablourile săptămâna viitoare.
Și sunt sub standard din cauza pensulelor tale.
Să prind eu o mangustă și să-i smulg părul?
Poyya, nu!
- Încetează! - Hei!
Ești nebun!
- Fir-ai tu… - Lasă-l!
Nebunii dracu'!
Ascultă, n-ar trebui să mergi acasă?
Doar un pahar, domnule.
Pornește!
- Chiar l-ai fi ucis? - I-ai vândut făcăturile alea?
- Aruku, da? Putem să stăm cu tine? - De obicei stau singur.
De unde vii? Arăți ca naiba.
Am aprins un foc controlat.
Trebuie să ai grijă cu focul.
După ce zona a ars, trebuie să-l stingi.
- Faci asta zilnic? - Doar în sezonul uscat.
E grozav! Dacă stai pe lângă foc, ești mereu însetat.
Adu-i o sticlă!
Bea!
Dă-l pe gât!
- Mi-am pierdut controlul, Doamne! - Mi-am pierdut controlul!
Mai adu-ne un rând!
Trebuia să stăm cu tine de mult. Nu știam că ești de treabă.
Trebuia. Vin aici de ani de zile.
Pa! Noapte bună!
Aruku, cât de bine cunoști pădurea?
Lucrez în ea de zeci de ani.
O pot parcurge cu ochii închiși, la fel și Raaz.
Și el locuiește la marginea pădurii.
Dar pădurea s-a schimbat mult. Niciunul dintre noi n-o mai cunoaște.
Talentul tău se duce pe apa sâmbetei.
Iei o mână de bani ca să stingi incendii și să salvezi pădurea.
Cu mâna aia de bani, abia îmi hrănesc familia după ce plătesc chiria.
Știi unde sunt elefanții?
Știu potecile pe unde migrează
și unde le place să stea, dar e greu de ajuns în zonele alea.
Uneori stau acolo cu zilele și îi privesc. Sunt magnifici.
Frate, cum ajungi în zonele alea?
Urmezi râul și mergi în amonte.
Pe jos, durează mai mult de o zi să ajungi.
E plin de elefanți acolo.
Pădurea e deasă, tufișurile par niște ziduri.
Știam drumul ăla când eram mai mic,
dar acum totul a crescut, iar potecile au dispărut.
A naibii pădure, se tot mișcă!
- Pădurea e vie. - Serios?
- Da. - Frate…
vrei să faci niște bani?
Relaxează-te! Mai ia un pahar!
Ia!
- Cine e? - Nu știu.
Ce faci aici?
- Credeam că mergem săptămâna viitoare. - S-a schimbat data.
Mergem azi.
Unde e Poyya?
N-a venit.
Du-te și ia-ți lucrurile!
Să mergem!
- Auzi? - Ce e?
Plec în pădure. Revin într-o săptămână.
O săptămână? Unde te duci? De ce nu mi-ai zis mai devreme?
Am uitat.
Poyya, trezește-te!
Poyya!
Uită-te la el! A leșinat.
Trezește-te!
Ce s-a întâmplat?
- Vino! - Dă cu apă pe el!
Stai aici!
- Ce s-a întâmplat. - E ceva normal pentru el.
E plin de sânge.
Nu-i al meu, e al artistului ăla.
N-o să te mai deranjeze.
Futu-i! Poyya, ridică-te! Hai să mergem!
- O iau pe mama cu noi. - Bine.
Stai! Ai luat armele?
- Ce dracu' vreți? - Armele.
Acum?
Bufonul ăsta trebuia să le ia ieri. Unde sunt?
- Nu era săptămâna viitoare? - Schimbare de plan.
Dă-mi-le acum sau nu mi le mai da!
Ia-le!
Ca să încarci praful de pușcă le-am pus o vergea.
Fibra de cocos…
potasa și praful de pușcă.
Sunt toate aici. Ia-le!
Tot e grea. Are aproape zece kilograme.
Zici că e o pușcă de calibru .303. Când am testat-o ai zis că…
Nu mi-ai dat suficient timp să modific țeava.
Dacă te grăbești, ia-o acum, dacă nu, mai am nevoie de timp.
Îmi scoateți peri albi!
Parcă lucrați împotriva mea.
"Peri albi", e amuzant.
Pentru un elefant, ai nevoie de zece degete de praf de pușcă.
Mai puțin de atât, doar îl rănește, nu-l ucide.
Știam!
Îmi aduc aminte.
PATRU LUNI MAI TÂRZIU
Cu cât te-au plătit?
Prima dată cu 30,000 de rupii, apoi cu 87,000 de fiecare dată.
N-ai ezitat deloc?
Aveam nevoie de bani.
Și de băutură.
Dar ai trăit până acum și fără bani în plus.
Îmbătrânesc, dle. Nu-mi mai pot face treaba mult timp.
Tinerii vin din urmă.
Nu trebuia să pun ceva deoparte?
Am fost contractor, n-aveam drept de pensie.
Am zis că sunt vreo 600 de elefanți în pădurea asta.
- Dacă murea unul, nu era mare lucru. - Erau 600, nu mai sunt.
Acolo!
Căscați ochii pe unde mergeți!
De ce?
E o pădure. Sunt leoparzi, șerpi, elefanți
și alte creaturi.
De ce-ți place locul ăsta uitat de lume?
Nu pot să pricep.
Pe vremuri, se făcea atât de mult braconaj aici
încât majoritatea elefanților masculi au fost nimiciți.
Imaginați-vă, 4000 de kilometri pătrați și rata era de un mascul la o mie de femele.
Ce bine cunoști zona asta!
Braconierii și vânătorii cunosc zona mai bine ca ecologiștii.
- Ai grijă la lipitori! - Sunt bune pentru colesterol, dle.
"Colesterol!"
Sper că a mâncat deja!
- Să fugim? - Doar dacă vrei să mori.
Mai bine mori așa, decât cu capul spart când joci kabaddi.
Ne instalăm aici.
Să nu atingi asta!
Ține sfoara! Hai!
Mă duc să caut de mâncare. Poyya!
Ursul!
- Vezi pitonul ăla de lângă copac? - Da.
- Digeră ceva. - Aha!
Gătește asta!
- Cât ați stat acolo? - Până am terminat vânătoarea.
Între opt și zece zile. Asta era baza noastră, unde găseam elefanții.
La ce distanță sunt armele?
De unde ai armele?
- Le-a făcut armurierul. - L-am arestat acum câteva zile.
A adus ilegal în zonă componentele, apoi le-a asamblat.
Eu amestecam praful de pușcă.
De ce nu le zici de unde ai cicatricea de pe față?
Zi-le! Ți-ai făcut-o cu mâna ta.
Gura, ticălosule! Suntem în mizeria asta pentru că ne-ai turnat!
Încetați!
- Le zic eu! - Valea!
Amesteca praful de pușcă și apoi îl încălzea,
Devenea umed de la transportul prin pădure.
Trebuia să fie uscat cu grijă.
Cât e acolo?
Aoleu! Dumnezeule!
Cum să folosești un chibrit?
Nu așa repede! Stai și îndură!
De ce l-ai întrebat cât praf de pușcă era?
Cui îi pasă? E suficient pentru câteva focuri.
Ne întoarcem în zori și-l ducem la spital.
- Nu mergem nicăieri. - Cum adică?
Accidente se mai întâmplă. Știam toți ce riscuri există.
Nu plecăm de aici fără trofeul nostru.
Nimic altceva nu contează.
- De unde ești? - Din Thumponkarra.
- Nu știu unde e. - Știu eu.
Fiecare loc are cel puțin un braconier.
Slujba lor e să vâneze. Așteaptă o mișcare greșită a patrulelor
sau să se schimbe legile ca să poată vâna iar.
Poyya și Raaz provin din locuri similare.
Cum știți toate astea?
Tata a fost braconier.
Dacă eram băiat, probabil că asta eram și eu.
În schimb, eu vânez oameni ca voi.
Dacă ar fi după mine, v-aș șterge de pe fața Pământului.
De ce nu găsiți o slujbă decentă?
Ce slujbă să găsesc, dle?
Agenții aceștia ce credeți că făceau?
Vânătorii devin cei mai buni ecologiști. Dar nu v-ar satisface setea de sânge!
- Misoginilor, vreți să conduceți lumea! - Mala!
Hei!
- Unde te duci? - Nicăieri.
Nicăieri.
Bine.
Dacă ai fi plecat, ne-ar fi fost greu să ieșim de aici.
Dar am fi reușit, până la urmă, și am fi venit acasă la tine.
Să-ți cunoaștem soția și copiii.
La vânătoare!
Domnule.
- Fugiți! - Faceți zgomot! Țipați!
- Haideți! Fugiți! - Fugiți!
Sunt numai femele.
Uite!
Un foc.
- Scoate-i trompa întâi! - De ce?
- Cum altfel să iei colții? - Bine.
De ce l-ați lăsat așa? Puteați măcar să-l acoperiți.
Un efort inutil.
Ce agent silvic ar veni atât de adânc în pădure?
Sunteți prea leneși.
Vezi că tot noi te-am prins. Nu uita asta!
Da, sigur… Eu m-am predat.
- Fir-ai… - Su!
Asta era meseria lui.
Îl făcea fericit.
Să vadă carnea aia putrezind.
Mi-a dat seama de el.
O făcea din obișnuință. Era singurul lucru pe care-l știa.
Mă întreb…
Dacă știa ce greu se curăță în urma lui, oare o mai făcea?
Ca nemernicii ăștia. Ucid și pleacă.
Aș vrea să le fac același lucru.
Să-i împușc, să le smulg dinții și să-i las să putrezească.
Să se hrănească jungla cu ei.
Mala, îmi pare rău!
Ai avut dreptate în privința mea.
Am fost leneș, arogant.
Nu mi-am imaginat că se întâmplă așa ceva, mai ales sub nasul meu.
N-aveai cum să patrulezi întreaga regiune.
E lipsă de personal. Nu e vina ta.
Nu-i adevărat.
Eu am dat-o în bară.
Aruku mi i-a denunțat,
dar nu l-am luat în serios.
Trebuie să trăiesc cu asta.
Dintre toți cei care au trecut prin pădurile astea,
tu ar trebui să fii singura care nu poartă nicio vină.
- Nu trage! - Dă-te!
Crezi că nu te împușc?
- De ce să-l ucizi? - Că așa vreau. Dă-te!
N-o face!
Dumnezeule!
Am încercat să-l opresc, dar n-am putut.
Plecăm.
Ai timp toată viața să-ți plângi păcatele.
Dar, acum, trebuie să-i prindem pe restul.
Am trimis coordonatele, echipa va veni să documenteze totul.
Ai zis că mai sunt 17 elefanți?
Sunt în diferite zone, dle. Trebuie să pornim de la bază.
Să uiți că ne-ai luat cu tine! Clar?
- Nu opri! - Trebuie. E un agent silvic.
- Ai mașina plină! Salut, Aruku! - Să trăiți, dle!
Bine că mi-ai ieșit în cale! N-a trecut nimeni de ore bune.
Ce faceți pe aici cu noaptea-n cap?
- Răspundeți! - Am băut azi-noapte.
Ne-am jucat un joc cu focul și s-a ars pe față.
Îl duceam să-i aplicăm un remediu.
Vă jucați cu focul? Ce mai joc!
- Trebuie să vorbim. - Da, dle. Mai târziu.
Pornește!
Nu trebuia să-l lași să urce.
Ar fi fost mai rău așa.
Aproape că ne-a prins.
Nu contează. S-a terminat. Plecăm pe drumuri separate.
Ne întoarcem în câteva zile și vei fi ghidul nostru.
- Era vorba de o singură dată. - Nu. Mai vrem.
Rana lui Ivan ne-a tras înapoi.
Vezi-ți de treabă ca să nu trezești suspiciuni.
Hei!
Să nu-ți treacă prin cap să dai înapoi! Ești cu noi acum.
Poyya, ai grijă de alea!
De câte ori ați mers împreună?
De cinci ori. Am braconat 18 elefanți.
Când am ezitat, m-au constrâns cu băutură și bani.
Dacă îi refuzam, mă amenințau.
Fiul meu e în spital.
Are o dizabilitate din naștere, are nevoie de îngrijiri.
Costa mult…
iar eu eram falit.
Dar n-am mai putut s-o fac.
Ce te-a făcut să te răzgândești?
Yogi va fi externat în curând. Vrea să reia munca.
Ar fi grozav.
Ce este?
- Un pui de elefant mă urmărește. - Ce?
Dacă mai bei în ritmul ăsta și vorbești tâmpenii,
o să ajungi la spital lângă fiul nostru.
Aruku!
- Uite! Mă strigă o fantomă! - Aruku!
E un bărbat, nu o fantomă. Vezi cine e!
Tu erai, Poyya!
- Credeam că e o fantomă. - Plecăm iar săptămâna viitoare.
Poți să ajungi fantomă, dacă nu vii.
Familia ta.
Par oameni cumsecade.
Lasă-i în pace!
Aruku, eu n-am nimic de pierdut. Nimic.
Sunt ca o umbră… fără viață.
Raaz are un mesaj pentru tine.
Noi, vânătorii, suntem în vârful lanțului trofic.
Suntem prădătorii supremi.
Noi decidem care animale supraviețuiesc și care mor.
Aruku!
- Urcă! Te duc eu. - Pot să merg, domnule.
Haide! Te las în stația de autobuz.
Trebuie să vorbim, mai știi?
- Nu arăți prea bine. - Sunt bine, domnule.
Aruku, știu despre banda lui Raaz.
Vă rog să nu spuneți nimănui!
N-am crezut că voi ajunge așa.
N-am vrut! Îmi pare rău! Nu mai fac, domnule!
Ce naiba? Atâta vină pentru niște alcool de contrabandă?
Poftim?
Toată lumea știe că Raaz aduce alcool de contrabandă la bar.
Dacă mai umbli cu ei, o să dai de necaz.
Ca agent silvic, nu e treaba mea.
Dar îmi fac griji pentru tine. Nu mai umbla cu ei!
Bine, domnule.
Pune-te pe picioare! E trist să te văd așa.
Închide portiera!
PĂDURE
Ai măcelărit elefanți? Cum ai putut?
Până acum n-am trăit din ce produce pădurea?
Mamă, aveam nevoie de bani.
Trebuie să te predai și să duci dovezi împotriva celorlalți.
Și dacă mă arestează?
Voi lua mai multe contracte și voi avea grijă de toți.
Dar trebuie s-o faci.
Câte vieți vei purta povara asta?
Are dreptate, Aruku. Știi ce ai ucis?
Întruparea lui Dumnezeu, a zeului Ganesha.
Vei plăti pentru asta în viața viitoare.
Azi deja suferi pentru păcatele ultimei vieți.
Dar dacă primești pedeapsa pentru ce ai greșit acum,
vei fi scutit de ea în viața viitoare.
Nu trebuia să merg cu demonii ăia.
De ce m-am dus să beau în noaptea aia?
Dacă fiul meu n-ar fi bolnav, m-aș sinucide.
Poate că așa ai face,
dar dacă te-ai sinucide, ți-ai înrăutăți și mai tare karma.
Mai devreme sau mai târziu, vei plăti pentru păcate.
Predă-te, e singura cale de a ieși din asta.
Domnule!
Da, Aruku, ce este?
- Trebuie să vă spun ceva. - Sunt ocupat.
E important. În pădurea noastră, sunt braconați elefanți.
Despre ce vorbești?
E o bandă.
S-au dus adânc în pădure și au ucis 18 elefanți.
Am fost cu ei.
Dar nu mai pot face asta.
Vă dau numele lor.
Asta-i bună!
Nu știam că ai simțul umorului.
Cine te-a pus să faci asta? Anthony? El a fost?
- Tu l-ai pus să facă asta? - Ce anume, dle?
Zice că e implicat în braconarea a 18 elefanți.
Micuțul Aruku.
Dle, vă spun adevărul.
Sigur. I-ai condus în adâncul junglei,
ați făcut tabără acolo câteva zile sub nasul nostru
și ați ucis 18 elefanți?
De la Veerappan,
ăsta e cel mai mare caz de braconaj din ultimii 20 de ani.
Ai auzit? Avem și noi un Veerappan aici! Ce om!
Ești dus! Numai să te gândești la asta…
Du-te! Pe drum, fă un control la cap!
Am multă treabă. Mi-am luat porția de râs pe ziua de azi.
E tot ce-am putut face atât de repede.
Se înțelege.
Urmează Poonam Verma și Ravi Don.
Cred că marele semn de întrebare e clientul final.
Da, domnule. O clipă!
Sigur, vă pot spune. Neel!
Ministrul vrea noutăți despre Prabhas Peradi.
- A mărturisit. - O clipă! Spune-i!
Spune-i, te rog!
Domnule, a mărturisit.
A recunoscut și că a împușcat un elefant.
Am găsit acasă la el o pușcă și cartușe.
Bravo! Dar tot s-ar putea să-i dăm drumul.
Chiar dacă a mărturisit, dle?
Kishore, suntem presați sus.
Nu puteți face asta, dle. Va fi un mesaj greșit pentru braconieri.
Îmi dau seama, dar…
Cu respect, dle, dacă așa stă treaba, vă prezint demisia.
Nu pot închide ochii. Îmi pare rău!
Voi vedea ce pot face.
Cum de nu gândim toți la fel în cazul ăsta?
Uitați de aberația asta!
Concentrați-vă pe prinderea lor. Noutăți?
Avem toți braconierii și armele lor în custodie.
Am găsit zona de braconaj și resturile elefanților.
Mai sunt încă 12 zone. Aruku va conduce echipele acolo.
- Dle, pentru Poonam Verma… - Mandat de arestare.
E timpul să stârpim capul șarpelui.
Am informat agenția din Delhi, îl trimit pe Shekhar să ajute.
Dar e un mandat din Kerala, emis de un judecător de aici.
Cum o aducem aici pe Verma?
Dă-ți tu seama, vânătoareo!