Aquella.
Et costa pujar. Estàs gras.
No estic gras, nena.
Estic fort.
I foto unes bones hòsties.
No et fot, la mocosa.
UN SALT
No ets com els altres.
Esclar que no, nena.
Soc raret.
Digue-li al Mentor que no.
-Si ni tan sols m'he presentat. -No cal.
Ets policia, basc, gai i tens problemes. Punt.
Collons, ni que portés un cartell.
Però, si vols jugar, juguem.
No t'importa el teu aspecte,
però comences a tenir cel·lulitis i això sí que et fot.
Ets propietària d'aquest bloc de pisos i els llogaters et paguen amb menjar.
O sigui que el gram de cuscús et surt a preu de farlopa.
I ara et preguntes com he deduït tot això.
No.
M'és igual,
perquè et penso dir igualment la meva conclusió final.
Veient com n'ets, de simpàtica,
els veïns no et donen menjar perquè els caiguis bé.
Ara sí. Fi.
T'ho ha explicat l'Amina.
La nena del 4t pis. Té molts dots comunicatius.
No sé quin rotllo tens amb el tio que fuma,
però, de debò…
Tant et costa venir amb mi?
Aixeques el cul, m'acompanyes,
li dius que no al senyor Misteris
i em treus d'un bon merder.
-No. -Així l'hi has de dir a ell.
Som-hi.
No.
Doncs res, maca, no ha estat un plaer, això segur.
Gràcies per res.
Deu ser una sort no necessitar ningú.
Vull que t'imaginis una cosa.
I què passa amb el que vull jo?
Ets el capità d'una plataforma petroliera a alta mar.
Enmig de la nit, hi ha una alerta de col·lisió
perquè un petrolier sense control va directe a la plataforma.
Has conviscut amb 25 operaris durant un mes
i no saps quants estranys hi ha al petrolier.
Enfonsaries el petrolier?
I aquesta pregunta?
Què faries?
Saltaria a l'aigua i intentaria salvar tantes persones com fos possible.
És una decisió absurda. T'ofegaries. Seria inútil.
Almenys seria una manera bonica de morir.
No hi ha maneres boniques de morir.
Ja t'ho he dit.
Et vull fer una altra pregunta.
Com collons ho has fet?
El què?
Baixar sense que et vegi.
Hi ha un ascensor.
ASCENSOR EMMAGATZEMATGE
Càgon l'hòstia.
-Molt bé, pregunta. -Què has fet malament?
Néixer.
-Què he fet malament a la vida? -No, ara.
En vull una altra.
48 HORES ABANS
Te n'has pres tres.
M'agrada el que m'agrada.
T'agrada tot el que et fa mal, Desi.
Au va, tampoc em tracta tan malament.
Mira.
No, mira't.
Desi, mira't.
Que no et tracta malament…
No deixaré que aquest fill de puta et torni a posar les mans a sobre.
Em sents?
El cosiràs a hòsties?
Que si el cosiré a hòsties?
Soc policia, Desi.
Espera. Fem-ho bé.
Pren-te'n…
dues abans de dormir.
Sempre m'han anat molt bé quan m'han trencat la cara.
Gràcies.
-Vinga. -No vols pujar?
No, gràcies.
No ho has fet mai amb una noia?
Ni amb un coala.
Un, que és raret.
No surtis fins que el tanquin.
Dos dies.
M'ho promets?
És per ma mare.
Jon, gira't i posa les mans a l'esquena.
Protegeix-la amb la vida, m'ha costat un ronyó.
Què cony et passava pel cap?
-Era això o un robot de cuina. -No em toquis els nassos.
És la tercera causa perduda del mes.
Però teniu proves o estem passant l'estona?
"Proves" no.
Prova.
Qui m'ha gravat?
Qui vols que sigui? La Desi i el seu xulo.
Ella ha tingut el detall de portar-nos el vídeo.
L'amor mou muntanyes.
Llavors m'ho mereixo, per imbècil.
Si ho fas, no ho expliquis. És de primer de policia corrupte.
-No soc un policia corrupte. -Ah, no?
I com en diries, d'algú que posa 200 g d'heroïna al cotxe d'un tio?
És que, el que faig, ho faig en gran.
Gran és la que et caurà.
Si et toca un fiscal amb mala llet, et cauran deu anys
per jugar a fer de salvador d'un tros de merda.
Si almenys te l'estiguessis tirant…
M'agrada el que m'agrada, comissària.
Et creus molt especial, oi?
Doncs no ets tan especial.
Que no entri ningú.
És per ma mare.
És el seu aniversari.
La porcellana sempre dona caliu.
Un cigarret?
No fumo.
Jo tampoc.
Em pot dir Mentor, inspector Gutiérrez.
El puc treure d'aquest embolic.
Però, a canvi, m'haurà d'ajudar.
Està fumant.
Miri,
tinc un petit problema.
I per què l'hauria de creure?
Perquè no té alternativa, inspector.
Vull la placa i la pistola.
I un expedient net.
La placa.
La pistola i l'expedient…
Quan hagi fet el que li demanaré ara.
POLICIA NACIONAL INSPECTOR
Continuï.
Necessito que convenci algú que torni a treballar amb mi.
Per què jo?
Perquè és un sentimental.
He repassat el seu expedient.
Li encanten les causes perdudes.
A qui li he de portar?
Es diu Antonia Scott.
Antonia Scott.
Té nom d'àvia anglesa.
Doncs no.
Té 34 anys.
I un coeficient intel·lectual de 242.
Això és molt, no?
Això la fa la persona més intel·ligent del món.
Fas coses així habitualment?
Què creus?
-Em falten dades. -Quines dades?
Ets un bon policia?
Soc un policia de l'hòstia.
Llavors, anem.
No et deixes res?
No tenim temps.
Per mi perfecte.
Obre'l.
Com has sabut que era aquest?
El Mentor no és original amb els cotxes.
Ja.
Vols conduir?
No. L'obres?
Aquesta primavera, la moda ha respost a la incertesa
amb una sacsejada de bellesa exaltada i escapisme.
No es pot dir més alt ni més clar.
Hem de tornar a estimar la roba i, per això, a Wave…
Suficient, Carla.
Sincerament, no ho veig.
Per què? No t'agrada el concepte o no et sembla factible?
No és el moment adequat per treure una nova línia. T'ho vaig dir.
Papa, fa tres mesos que treballem en això.
Ho sento. No puc dir que em convenç si no és cert.
No t'ho has mirat bé. Amb deu minuts ho has descartat.
Si t'haguessis llegit el meu informe,
t'adonaries que t'estàs equivocant.
Ah, sí? M'estic equivocant?
Escolta una cosa.
Aquest matí, un cap de secció s'ha posat a plorar
quan li hem dit que tancàvem.
Un homenàs de 50 anys.
Has fet front a això alguna vegada?
Podríem rendibilitzar les dues plantes…
Carla, no vull discutir més sobre aquest assumpte.
Ja n'hi ha prou.
I el Mario? Com està el meu net?
Està bé, papa.
Li vas ensenyar les fotos del desert?
Carla, m'agrada com treballes, però has de conèixer els teus límits.
Hi ha coses que no saps perquè cal tota una vida per aprendre-les.
Com què, papa?
Fes-li un petó al Mario. Li portaré un regalet de Londres.
Bon vol.
Que em reculli en Carmelo.
Ara mateix.
INICIA SESSIÓ PER VEURE DESTÍ
Com sabies que estava ficat en un merder?
Al Mentor li agraden els policies emmerdats.
Però has vingut amb mi.
La teva missió és portar-me al meu destí, no parlar amb mi.
"Senyor, sí, senyor. "
I quin és el teu destí?
Si no m'ho dius, no puc acabar la missió.
Identificació confirmada.
Urbanització La Finca.
Hòstia.
Hi viu la meitat de la plantilla del Madrid.
Sabem de qui és la casa?
Laura Trueba.
La rehòstia.
La Laura Trueba.
-Trueba, La Laura Trueba? -Això he dit.
Collons.
Vaig pensar de posar els meus estalvis al seu banc.
Però no ho vaig fer.
Bàsicament, perquè no tinc estalvis.
Víctima de perfil alt.
Com saps que hi ha una víctima?
Perquè m'ha trucat el Mentor.
Per què rius? No fa gràcia.
Una mica sí.
No?
Maggie, preciosa!
Hola!
Hola! Molt bé.
Molt bé.
Tot anirà bé. No pateixis.
Va. Marxem.
I si la deixo a casa i després la vinc a buscar a ella?
No, sense mi va intranquil·la. No li agrada viatjar.
Gràcies.
Bona nit.
Pots abaixar la llanterna, rei?
Poden continuar.
Eres aquí fa dues nits?
No.
-I el teu company? -Aquí ningú no ha vist res.
He preguntat això, jo?
Ho he preguntat, Toñi?
No, no ho he preguntat.
Segueixi recte fins a la segona rotonda.
Allà giri a la dreta i vagi fins al final.
La mare que els va parir.
És una zona vip dins una urbanització vip.
Com una ceba.
Com les nines russes, les matrioixques.
Saps què vull dir? Total, que et rellisca.
Hem arribat, Antonia Scott.
Desitgem que hagi tingut un bon viatge
i esperem no tornar-la a veure a bord.
L'Antonia té els seus propis tempos.
Ja he notat que és especialeta.
Sabia que no m'equivocava amb vostè. Com s'ha portat?
Sincerament, en alguns moments, hauria preferit ser a la presó.
S'hi acostumarà.
Ni parlar-ne, amic.
Li he portat la mascota. He complert.
No vol saber què ha passat en aquesta casa?
El que vull és portar-li el regal a la meva mare jubilada.
Li recordo que volia col·laborar.
El que em recorda és que em té agafat pels ous.
És tot un poeta, inspector.
Que no pugi la temperatura.
Sisplau.
Crec que té un problema.
-Para! No! -Tranquil·la.
No!
Com era el teu rostre abans de néixer?
Estàs més prima, Scott.
Al final tens el que volies.
Era qüestió de trobar el moment adequat.
No sé si és el moment adequat.
Llavors, per què ets aquí?
Volia preguntar-te si havies descobert res.
Encara estàs amb això?
Després de tant de temps?
Et vas inventar un fantasma per intentar superar el dolor.
Això no m'ho ha fet un fantasma.
-Era un criminal comú. -No!
Fos el que fos,
no ha tornat a aparèixer.
Ho farà.
No pots seguir així.
Tens un do.
Tens una responsabilitat.
Espero que això sigui prou important com perquè em molestis.
Digue-m'ho tu.
Han analitzat la sala. Només queda retirar les proves.
Aneu per on vulgueu, però amb compte.
S'han deixat l'aire condicionat al màxim.
No només l'aire.
Inspector, suposo que no cal que li recordi
que tot el que veurà i escoltarà aquí és confidencial.
Esborro el tuit, llavors?
Restes de crani,
massa encefàlica,
globus oculars i cartílag nasal.
Part del cap s'ha submergit en nitrogen líquid.
Hem d'acabar al més aviat possible.
Hem intentat guanyar temps rebaixant la temperatura de la casa.
Inspector Gutiérrez, la doctora Aguado.
Forense del Reina Roja.
Ha estat aquí tot el dia
mentre tu et decidies a venir, Scott.
Álvaro Trueba.
Fill de la Laura Trueba.
Prepari's per a l'espectacle.
No és el primer cop que veig algú pensar.
Pensar és el que fem vostè i jo.
Ella fa una altra cosa.
Què veus, Scott?
No hi ha signes de violència.
Ni ferides superficials ni marques defensives als braços.
Causa de la mort?
Xoc hipovolèmic.
O hipoxèmia?
-Totes dues coses. -En cristià?
Sispli.
Va morir dessagnat.
L'assassí li va ficar una cànula a l'artèria per buidar-lo.
A poc a poc.
A poc a poc expressament.
Alguna cosa no encaixa.
És una mort dolorosa, però no es va resistir.
He trobat restes de tubocurarina.
Curare!
Curare? Com el dels indis de les pel·lis?
La dosi adequada bloqueja els músculs i provoca una paràlisi progressiva.
Volia que la víctima sabés que l'estava buidant.
Que veiés com s'omplia el recipient.
Què hi té, a la barbeta?
-Oli i canyella? -Hi ha un 99 % d'oli d'oliva.
La resta és canyella i un compost per determinar.
Oli sacramental.
Vi, oli…
Hi ha un salm que diu…
"Pares taula davant meu en presència dels meus enemics,
"ungeixes el meu cap amb oli i la meva copa vessa. " Amén.
Vaig ser escolanet.
Com ha aconseguit que la policia no se n'assabenti?
Nosaltres som la policia.
I una merda. Perdoni si em torno a posar poètic.
La policia no en sap res, de tot això.
La fiscalia no en sap res, de tot això.
Ningú no en sap res, de tot això.
Excepte la Laura Trueba, esclar, que l'ha trucar
precisament perquè ningú no en sàpiga res, de tot això.
A veure si, a més de poeta, resultarà que és llest.
No em toqui gaire els ous.
Està especialitzat en assumptes tèrbols, oi?
Fa la feina bruta dels milionaris.
Darrere d'aquest desplegament i aquesta façana,
només hi ha un escombriaire.
Doncs només deu ser poeta.
Sigui clar amb mi.
Guanyi-s'ho.
Si en vol saber més, comprometi's més.
I per què no pot dormir a casa, la Maggie?
Perquè ha de descansar abans de la cursa.
Com tu quan has d'anar a classe, no?
-Em faràs un petó de bona nit? -Farem una cosa.
Si vinc tard, em colo als teus somnis i te'l faig, d'acord?
D'acord.
Ha sopat bé, Adela?
S'ho ha menjat tot, senyora.
-Oi, Mario? -Sí.
-Escolta, mama. -Digues.
Digue-li al Carmelo que m'ha de dur a fer un tomb.
És aquí, et sent.
-Hi pots comptar. -Diu que sí.
Molt bé, un petonet, amor.
-Som-hi, Mario, a dormir. -Adeu.
Se'ns ha fet de nit.
Hi ha dies millors i dies pitjors.
Vaja.
Obres. De poc no me les menjo.
És que tenen uns collons…
Perdoni.
Haurem de fer una volta.
-Seguim? -Sí, clar.
INFORME D'AUTÒPSIA
Repeteix la prova del bromocresol.
No està ben feta.
D'acord.
Què més tens, Scott?
Ho tornarà a fer. No l'ha matat aquí.
L'Álvaro Trueba primer va ser segrestat.
L'assassí va portar el cadàver esquivant els controls de seguretat.
Va dedicar temps a preparar un bodegó.
Va ungir el cos amb oli, com en l'extremunció.
Però no va ungir les mans ni els peus. Només va abocar l'oli sota el llavi.
Potser se'n va oblidar.
Pots ser un fill de puta i un descuidat. Una cosa no treu l'altra.
Mai havia vist res tan ben planificat.
No té sentit.
Scott.
Mångata.
Scott!
Se'n va.
Porti-la a casa.
Quan es posa així, millor deixar-la.
No dic que no sigui la reencarnació de la Clarice Starling,
però qualsevol podria pensar que està com una puta cabra.
Vagi a descansar.
S'ho ha guanyat.
Me'n puc tornar cap a casa?
He acabat la feina?
Estic totalment satisfet.
Hola, amatxu.
Això són hores?
Són les que són.
Què tal el dia, fill?
Com sempre.
¿Quants cops t'he de dir…
-que no et prenguis això? -Deixa'm estar.
Em van bé per dormir.
Soc policia, ama.
No puc tenir una mare drogoaddicta.
Ho entens?
Si em robaves amfetes de la farmàcia quan eres petit.
Per estudiar, amatxu.
Que no em mamo el dit, eh?
-Què és això? -Res.
Demà ho sabràs.
Ja deuen ser més de les dotze.
Ja és el meu aniversari.
T'he dit que ho sabràs demà.
Les modes canvien,
però una figureta de porcellana sempre dona caliu, fill.
Quan jo falti, no la llencis.
Així, quan la miris, et recordaràs de mi.
Per cert, has sopat? Et preparo unes croquetes?
No tinc gana.
T'ofereixo croquetes i dius que no tens gana?
Et passa alguna cosa.
Que no.
Llavors és una altra cosa.
Estàs enamorat!
-Per què triguem tant? -No ho sé.
Ruta no trobada.
Aquest camí no va enlloc.
Redirigint.
Reconfigurant trajecte.
-Ara sí que l'hem feta bona. -Què passa?
Ara m'ho miro. Esperi's.
Estem de sort.
-Un guarda forestal. -Bé.
Bona nit.
Crec que ens hem perdut.
-L'hipòdrom és lluny d'aquí? -No, no massa lluny.
Veu aquelles llums?
Carmelo!
Obre la porta.
No.
-Obre la porta o faré mal a l'animal. -No, sisplau!
Sisplau! Sisplau, no!
No!
No! Deixa-la estar!
Sisplau, deixa-la estar!
Deixa-la en pau, sisplau! No!
Uau, mira la lluna! Que grossa que està!
Antonia.
Quina era la paraula dels danesos pel reflex de la lluna a l'aigua?
Dels suecs.
Això, els suecs. Com era?
-Bona nit, Pilar. -Bona nit, Antonia.
No sabíem on t'havies ficat.
Mångata. Es diu mångata.
EXPEDIENT DE CUSTÒDIA DEL DETINGUT
Ajuda!
Socors!
BASADA EN REINA ROJA DE GÓMEZ-JURADO
Subtítols: Neus
Supervisor creatiu Roger Peña