Carlo?
Slyšíš mě, Carlo?
Slyším vás dobře.
Kdo jste?
Jsem ten, kdo má vaši dceru.
Co? Co se děje?
Jako malou jste ji tolikrát koupal.
Určitě víte, že má
na vnitřním stehně znaménko.
Poslouchejte.
Jestli to není vtip,
tak netušíte, do čeho jdete.
To vy netušíte, co se děje.
Ty parchante. Neopovažuj se jí ublížit.
To už jsem udělal.
A ublížím jí ještě víc, než si dokážete představit.
Řekněte si cenu.
Nechci vaše peníze.
Tak co chcete?
Něco, co vás bude stát hodně.
Bude vás to stát opravdu hodně.
ČERVENÁ KRÁLOVNA
TETOVÁNÍ
Haló?
Ještě jste spal?
Ne, dělal jsem CrossFit.
Dcera Ramóna Ortize byla unesena.
Co to má společného se mnou?
Dostanete adresu. Sejdeme se tam za 45 minut.
Hej...
Na tom jsme se nedomluvili.
Haló?
Zavěsil.
To je ale hajzl.
MENTOR – TAK ZA 30 MINUT
Naprostej.
Hodit do sebe kafe není snídaně, synku.
Nemám na výběr, mami.
Buď si dám tvou omeletu, nebo přesvědčím tu magorku.
Ta holka si možná hodně zažila, synku.
-Co my víme? -Co my víme?
Víme, že je divná jako toreador s brýlemi.
Taky jsi býval divnej.
Běž, přijdeš pozdě. Nechám ti kousek omelety.
Čau, Jone!
Proč jsi utekla?
Nevím.
Ty nevíš?
No, všechno je asi jednou poprvé.
Ten výraz znám.
Tebe neošálím, babi.
Proto...
Proto tě mám ráda.
To jsem ale hloupá.
Chtěla jsem slyšet něco jiného.
Už se mi to těžko říká.
Už zase.
Není to tvoje vina.
Jsi přece chytřejší, babi.
O nic chytřejší než ty, drahá. To není nikdo.
A přesto jsme tady.
Kladeš si špatnou otázku.
Tak jaká je ta správná?
No, nebýt tebe,
kolik by umřelo lidí?
Nestihl jsem se ani nasnídat.
Nemohli jsme se sejít v baru jako normální lidi?
Víte, že jsou poslední dobou hlášeny útoky holubů na lidi?
Znepokojující, že?
Velmi.
Jako z filmu Ptáci od Hitchcocka.
Skvělý film.
Řeknete mi, kdo jste,
nebo si pořád hrajeme na Muže v černém?
Projekt Červená královna.
Zní to jako přihlašovací jméno na seznamce.
Už dlouho pracujete v ulicích.
A myslíte, že jste už viděl všechno.
Do včerejška jsem si to myslel.
Svět má strukturu. Mechanismus.
A pak je tu všechno ostatní, co do něj nezapadá.
A to máte na starost vy.
Jsou zločiny, které by si normální lidé ani nepředstavili.
Zločiny, které se nedostanou do novin.
Monstra chodící pod širým nebem.
Ale policie je pomalá.
Jasně.
A odpověď jste vy.
Odpověď je bránit se stejnými zbraněmi, jaké používají oni.
Mimo systém.
Před pár lety byl v Evropě založen program,
který z každého státu vybral ty nejlepší policisty.
-Červeného krále nebo královnu. -Pořád mi toho moc neříkáte.
Utajení je součástí naší práce. Tenhle rozhovor se nestal.
Co to je, Akta X?
Antonia byla naším základním kamenem.
Dokud neskončila.
Teď poslouchám. Proč skončila?
Z osobních důvodů.
-Najděte si někoho jinýho. -Musí to být ona.
A musíte to být vy.
Lichotíte mi.
Chci, abyste se staral o Antoniu Scottovou.
A chci, abyste byl panoš naší Červené královny.
Mě jste si vybrali pro mou okouzlující osobnost.
Protože jste podivný policajt, ale znáte ulice.
Máte intuici a koule.
A líbíte se jí.
Těžko uvěřit, že?
V přihrádce v autě je obálka s podmínkami.
Červená královna neexistuje, ale nikdo nepracuje zadarmo.
Tumáte.
Pilulky.
Antonia je občas bere. Musíte jí je dát.
-Kdy přesně je bere? -To poznáte.
Teď jeďte do nemocnice Monsalve a jděte do sedmého patra.
Hledání Carly Ortizové začíná.
V přihrádce máte pistoli.
A co můj spis?
Nejsem zlý, otče.
Asi mi jen chybíš.
Říkají, že je to jen proto, že málo spím.
Ale já nespím,
protože si všechno pamatuju.
Prosím!
Paměť je jako virus.
Je tam někdo, prosím?
Teď už chápu, otče.
Je tam někdo?
Hříchy našich otců nejsou břemeno.
Pomoc!
-Jsou semínko, které roste... -Prosím!
-... a nese ovoce.
Je tam někdo, prosím?
Pomozte mi někdo!
Mám žízeň.
Vodu, prosím!
Dejte mi trochu vody, prosím.
Prosím.
Nech mě na pokoji!
Přestaň!
Nechte mě na pokoji!
Přestaň!
Už nejsem slabý,
otče.
Byl bys hrdý na to, kým jsem se stal.
Jsou dobré, že?
-To je od vás milé, detektive... -Gutiérrez.
Říkaly jste, že sem chodí každou noc?
Nikdy nevynechá.
Dokonce se pro něj hezky obléká.
No tak.
Nenamáčejte si je do kafe. To nejsou churros.
Nebo vás nechám zatknout.
Omluvte mě.
MENTOR – NEDOTÝKEJTE SE JÍ. NESNÁŠÍ TO.
Je nějaká šance, že se její manžel z toho kómatu probudí?
Ne. Žádná.
Ta kulka způsobila nenapravitelné škody. Může takhle být po zbytek života.
Je mi té ženy líto.
To říkala i máma.
Díky za informaci.
Tohle půjde se mnou.
-Ráda mě vidíš. Neskrývej to. -Ne. Tady ne.
Pojďme do kavárny.
Konečně to někdo řekl.
Když jsi mluvila o kavárně,
tohle jsem si nepředstavoval.
Vždycky sem chodím. Znají mě.
Hezké šaty.
Takže když nejsi v tom svém útulném bytečku
nebo v pokoji 726, tak...
Budeš jíst to pincho?
Tohle
není pincho.
Je to kousek bramborové omelety.
No a?
„No a, “ říká...
My spolu nikdy vycházet nebudeme.
Koho unesli?
Jak sakra víš, že někoho unesli?
To, co jsme včera viděli, nejsou náhodné činy z krutosti.
Musí se číst jako text. Někdo se snaží poslat zprávu.
Není to zpráva jen tak pro někoho.
Včerejšek byl jen první řádek. Další se dal očekávat.
Carlu Ortizovou.
Mohl by to být jiný únosce.
Je to ten samý.
Oba jsou prvorození milionářů.
Unesli ji ve stejný den, kdy bylo objeveno předchozí tělo.
Viděl jsem ji v médiích. Měla všechno.
-Na tom nezáleží. Stejně bude po ní. -To je všechno?
Jen další mrtvola?
Každou vteřinu na světě umřou dva lidé.
Jasně, ale tohle je jiné. Mohla bys tomu zabránit.
Nezabráním.
Nechci se vracet.
Můžeš v noci klidně spát s vědomím, co té ženě udělá?
Nikdy nespím klidně.
„Nikdy nespím klidně. “
Má malého syna, ksakru.
Víš, jaké to pro dítě je, přijít o matku?
Napadlo tě to?
Víš, jaké to pro dítě je, přijít o matku?
Hej.
Jsi v pořádku?
Nikdy na mě nešahej.
Dobře.
Půjdu domů a převlíknu se.
Ramón Ortiz je v Carlině bytě.
Nenechme ho čekat.
Ne tak rychle.
Je tam i protiúnosová jednotka.
Skvělé. Tak ať to vyřeší.
Ortiz to nebyl.
Ale jeho právník Torres.
Sám od sebe.
Myslí, že jste z Interpolu.
Nemluvte o Truebových.
Jasné?
Proč se díváte na mě?
Jsem rád, že jste si to rozmyslela.
Když je taková, je nejlepší ji nechat být.
Dobrý den.
Pane Ortizi, chápu, jak se cítíte, ale první hodiny jsou kritické.
Každý sebemenší detail nám může hodně pomoci.
Dobrý den, všichni.
To jste vy.
-Pokračujte. Nebudeme rušit. -Díky.
Pan Ortiz vám už řekl všechno, co ví.
-Ještě pár minut. -Podle doktora potřebuje odpočívat.
V pořádku, Luísi. Jen moment.
Sestavujeme seznam potenciálních podezřelých.
Je na něm Guzmán, její bývalý manžel...
-Nemožné. -Proč ho vylučujete?
Guzmán je ubožák.
Ani neměl koule, aby se s mou dcerou rozešel.
Mluvíme o slaboduchém muži.
-Není dost chytrý. -Co ten řidič? Nevrátil se domů.
Něco takového by nedokázal naplánovat.
Z právního hlediska je o všechno postaráno.
Carlino dědictví půjde přímo jejímu synovi.
Odstranit Guzmána byla moje nejlepší investice.
Má dcera si ho vzala mně na truc.
-Nedáváš pozor. -Ne.
Hej! Proč jsi pořád v posteli?
Děláš, že spíš? Už bys měl vstávat.
No tak!
Mohl někomu zaplatit, aby to udělal.
Nemožné. Carmelo je dobrý člověk.
Věděl jste, že...
Jeho dluhy z hazardu...
Ne, říkám vám to.
Carmelovi jsem dal svou dceru na starost.
Jsme tu, protože s vámi chceme mluvit o Guzmánovi a Carmelovi, tom řidiči.
Ptám se vás, pane Ortizi...
Ani jeden nejsou něčeho takového schopní.
Věděl jste, že má z hazardu dluhy přes 100 000 euro?
Jako všichni ostatní má své problémy, ale je to nemožné.
Carmelo je jako člen rodiny.
Vždy Carlu chránil, jako by byl její druhý otec.
Když ji ten parchant Guzmán podvedl, požádal jsem ho, aby se o dceru staral.
Aby neudělala nějakou hloupost.
Vždy byla slabá.
Našla si v poslední době nějaké nové přátele?
-Ne. -Možná nový vztah?
-Nevím. -Setkala se včera s někým?
Detektive Sanjuáne.
V kolik jste říkal, že Carla odešla z kanceláře?
O půl osmé večer.
Vyzvedl ji řidič Carmelo.
O půl hodiny později tankovali na čerpací stanici.
Sanjuáne, nemůžeme plýtvat časem a pořád se opakovat.
Sám jste to řekl.
Každý sebe bezvýznamnější detail
může ve vyšetřování pomoct. Že?
Má dcera si své soukromí velmi chrání.
A já nemám čas hlídat každý její pohyb.
-Dobře? -Jaké má požadavky?
-Co ten únosce chce? -Jak jsme řekli, o nic si neřekl.
Jste si tím jistý, pane Ortizi?
Řekl jen, že se jmenuje Ezechiel.
To musí být pseudonym.
Není to divné, že si o nic neřekl?
Je to má dcera!
Chápete to?
Má dcera!
Pánové, tohle setkání už nemá smysl.
-Budeme čekat na novinky. -Dělejte prosím svou práci.
„Bůh je má síla. “
Moje síla je moje máma.
Ezechiel znamená „Bůh je má síla“.
Rozumím.
-Vteřinku. Ještě nemůžete odejít. -Proč?
Máme problém.
Řekněte mi, kdo jste. A nechci žádné nesmysly.
Informovali vás. Jsme z Interpolu.
Tak ustupte, než vás omylem oddělám.
Interpol, to tak.
Vím, že tě sem převeleli, protože jsi šel proti kolegům v Bilbau, tlusťochu.
A šmejdy já nemám rád.
Klídek, detektive.
Jen pozorujeme.
Nelíbí se vám, když vás pozorují?
Nech si ty sračky.
-Buzno. -Detektive Parro.
To já žádala o spolupráci s protiúnosovou jednotkou.
A vy jste kdo?
Jsem součástí projektu, který studuje zločince,
kteří nespadají do obvyklých kategorií.
Detektiv Gutiérrez je jen můj panoš. Nezbavím se ho.
-Proč jste to neřekli hned? -Některé projekty jsou tajné.
Studium vašich metod pro nás může být přínosné.
Jen chceme vidět, jak tenhle případ dopadne.
A pomoct, když budeme moci.
Můžete zaručit, že budete spolupracovat?
A ty...
Nedělej chytráka, Gutiérrezi.
Prosím!
Vodu, prosím!
Mám žízeň! Vodu, prosím!
Proč mě nenecháš spát?
Protože ve spánku zapomeneš.
A já chci, abys pořád věděla, co se s tebou děje.
Poslouchej,
-jsem Carla Or... -Vím o tobě všechno, Carlo.
Potřebuju jen jedno.
Heslo.
Jaké heslo?
Přístup do mobilu a ke cloudu. Řekni mi ho.
Ne.
Řekni mi to heslo.
-Ne. -Tvoje heslo, Carlo.
Ne.
Když ti ho řeknu, budu ti vydána na milost.
To už jsi.
Ne tak docela.
Proto potřebuješ moje heslo.
Jsem zvyklá šéfovat stovkám lidí.
Poznám, když se někdo bojí.
A ty se bojíš.
Protože víš, že mě teď hledá
celá policie.
A není možné, že jsi neudělal chybu,
nebo nezanechal stopu. Cokoliv.
Řekneš mi ho.
Ne.
Máš spoustu peněz.
Ale peníze jsou abstraktní. Jsou to jen čísla.
Víš, co je skutečné?
Bolest je skutečná.
Bolest je nepopiratelná.
Co to je?
-Necítíš to? -Prosím!
-Je to pomalejší smrt, než se zdá. -Ne prosím! Přestaň prosím!
-Než se ti spálí nervy... -Přestaň!
...ucítíš, jak ti ze svalů odpadává kůže.
-Prosím. -Jak se ti rozpouští tělesný tuk.
Někdy vybouchnou i oči.
Ne!
-Dostala jsi šanci. -Prosím!
Prosím!
Prosím.
Mé jméno je Ezechiel.
Pěkně jsi Parrovi namasírovala ego.
Dokonce ti odpustím, že jsi řekla, že se mě nezbavíš.
Nevadilo mi to. Chápu to a zapomněl jsem to.
Takže jsme v pohodě.
Dokonce jsi vypadala společensky, jak jsi byla diplomatická.
Budeš taková celou dobu?
-Tvý vtipy mě nebaví. -Tebe nebaví nic.
Nepobavilo mě, že je kvůli tobě detektiv Parra proti nám.
Zastal jsem se tě. Nelíbí se mi, když si někdo zahrává s mými kolegy.
Prosila jsem se tě o to?
Navštívíme Guzmána?
„Jasně, Jone. Podle mě je to fantastický nápad. “
Bože, ten je sexy. Kusanec.
Udělal bych tohle
a celýho ho snědl.
Musíme si s ním promluvit.
Vypadá jako někdo, kdo by to, co jsi viděl včera, udělal?
Chápu to, 242, ale mohl by nám dát nějaké informace.
Všechno, co potřebujeme, je tady.
Lidi mají špatnou paměť. Jsou zaujatí.
Lidi lžou.
Sobě i ostatním.
Lidi za to nestojí.
Je škoda, že lidi nikdy nedostojí tvým standardům.
To vskutku je.
Je to její bývalý manžel. Mají spolu dítě.
Musí o ní vědět víc než její otec.
Neví nic, protože mu nikdy neřekla nic zajímavýho.
Proč mluvíš, jako bys ji celej život znala?
Carla má narcistickou osobnost, ale bývá si nejistá.
Své vlasy má moc ráda, ale své tělo moc ne.
Ukrývá se ve falešných vzpomínkách na šťastné dětství, které nikdy neměla.
Miluje svého syna,
ale cítí vinu, že s ním netráví dost času.
Měla návaly energie následované krizemi sebepohrdání.
Snaží se vymanit ze stínu svého otce.
Bojí se tmy.
To je Carla. Nic víc než to.
A heslo jejího telefonu je 654HL9X7.
Přestaň plýtvat mým časem a vysledujme její telefon.
A na její heslo jsi určitě přišla z dekorace v její ložnici.
Ne. Měla ho na lístečku v šuplíku.
Kdybych nevěděl, že nesnášíš, když se tě někdo dotkne,
na místě bych tě uškrtil.
Hned teď.
-Tohle nedává smysl. -Co?
Geolokace nefunguje.
Ezechiel je krok před námi.
Už se tam nedostanu. Změnil heslo.
Asi si budeme muset promluvit s Carliným bejvalým.
Slečno Všeználková.
Přestaň!
Snadný. Jsme tu, 242.
Takže jsi na úplatky.
Motivační techniky. Nikdy úplatky.
Jon Gutiérrez.
Jak se má můj oblíbenej policajt?
To bude asi omyl, pane.
Vypadáš naducanej.
Svalnatý, Lejarreto. Slovo, které hledáš, je „osvalený“.
Co děláš na takovémhle exkluzivním místě?
Tak exkluzivní to tu zase není, když tu jsi ty.
Tak páček shledáček.
Ty jseš ale vtipálek, Jone Gutiérrezi.
-Odkud ho znáš? -Je to novinář. Jednou jsem ho zatkl.
-Za co? -Za to, že je kretén.
Zařídím to. Je to základní psychologie.
Díky.
Guzmán Salinas.
Jste detektiv Gutiérrez? Vítejte v mém podniku.
Vidím, že máte plné ruce práce.
Nepřipomínejte mi to.
Myslel jsem, že mít restauraci znamená zdravit lidi
a denně jíst zadarmo.
Máte hezké sako. Líbí se mi styl Toma Forda.
Jeho filmy miluju, ale nosit se nedají.
-Promluvíme si o Carle? -Jistě si nemyslíte,
-že jsem podezřelý. -Vůbec ne.
V tom případě si dejte Campari na účet podniku.
Já ho mám rád.
-Já taky. Dám si dvě. -A pro dámu?
Pro mě kolu. Detektiv Gutiérrez si dá taky.
A nějaké oříšky.
Miloval jsem ji.
Ale všichni si mysleli, že jsem s ní byl pro peníze.
Příteli,
existují dva typy lidí: zloduchové a skuteční zmrdi.
Carla nebyla schopná někoho milovat.
-Možná kromě toho dítěte. -To není pravda.
Miluje i svou klisnu.
Jak to víte? To je její pravá vášeň.
Dnes měla závodit
na turnaji Real Club. Jako každý rok.
Věřte, nebo ne, ale ona je génius.
A víte, jak to je s génii.
Inspirovalo tě to.
Tvou psychologií jsme promrhali hodinu.
Tak tady spí koně boháčů.
Carlina klisna ne.
Nedorazila.
To je krev.
Když na ni zaútočil, byla v autě. Pak utekla sem.
Takže auto nebylo daleko.
Snažila se dostat dovnitř, ale nemohla. Pozor! Stopy.
Vylezeme tam.
Proč?
Tady jsem skončila. Chci vidět okolí. Pomoz mi nahoru.
-Na tenhle zadek nešáhnu. -Takhle mi nastav ruce.
No tak. Teď ty.
Do prdele.
Sakra.
Měl by ses o sebe líp starat.
To dělám.
A nejsem tlustej, jsem silnej.
VÝŠKA 193 CM – VÁHA 104,5 KG TĚLESNÝ TUK 28,98 KG
Nic si nenalhávej.
Mám v háji oblek!
Jak si s platem policajta můžeš dovolit Toma Forda?
A jak je možný, že sis s IQ 242 nevšimla,
že je to padělek?
Jseš podivín.
No, teď se to obrátilo.
Já se neotáčela.
„Co vidí tvé elfské oči?“
RYCHLOST
Tam. Je tam hodně ptáků.
To znamená neobvyklé množství hmyzu.
Zpomal.
Zahni doprava.
-Viděla jsi to? -Ano.
-Mám zastavit? -Ne.
Asi tím odklonil Carlino auto.
Neříkej mi něco, co už vím.
Mohl bys na mě nemluvit?
Mohla bys jít do prdele?
Proč neřídíš ty?
To není dobrý nápad.
„To není dobrý nápad. “
Ne.
Nemožný.
Ty nemáš řidičák.
Hele, zlato, doposud ses jen chvástala svými mentálními schopnostmi,
protože nemáš žádné společenské, ale mě neoslníš, Antonio Scottová.
Možná nejsem nejchytřejší, ale jsem dobrej policajt, víš?
Takhle by ses měla jmenovat.
Víš, co máš za problém? Opovrhuješ tím, čemu nerozumíš.
A naší prací je porozumět lidem,
špinit si ruce, chytat padouchy, být boží
a aspoň mít zatracenej řidičák.
Zastav.
Jak to myslíš, zastav?
Zastav!
Dál půjdeme pěšky.
Slyšela jsi vůbec, co jsem říkal?
Antonio!
Slez ze mě!
Tak pojď!
Připoutej se.
-Máš kapsářskou licenci? -Ticho.
Nic nevidíš. Jak takhle můžeš řídit?
Popaměti.
Snaží se dostat na dálnici.
Tam bude mít výhodu, Má rychlejší auto.
295 oproti 225 kilometrům za hodinu.
Neopováží se jet rychleji než 220.
A ty ano?
Do prdele.
Co se děje?
Dej mi prášky.
-Prášky? -Dej mi je!
Sakra, ty prášky.
Drž volant a počítej do deseti.
-Co? -Počítej do deseti. Drž volant!
Raz, dva, tři, čtyři...
Probuď se, Antonio!
Pět.
Antonio!
Do háje.
No tak.
Vyfoť ho.
Máma vždycky říká, že fotím mizerně.
Jsi v pořádku?
-Parchant. Ztratíme ho. -To si myslí on.
Nedělej to, Antonio.
Antonio!
Tohle není nic pro mě.
Parchant.
Dostaň mě k němu.
No tak, dostaň mě k němu!
Znovu.
Teď.
To je ono.
Centrálo, vůz čtyři je na cestě.
Byl tam minivan s rodinou uvnitř. Jsou v pořádku?
Nebyla hlášena žádná zranění.
-Určitě? -Určitě.
Zdravotníci ošetřují pár lidí s panickými atakami. To je vše.
Nevím, co se stalo. Asi jsem kvůli rychlosti dostala smyk.
Proč jste pronásledovali to Cayenne?
-Nevím, jestli to byl jen jeden důvod. -Měla byste spolupracovat.
-Spolupracuju. -No, věřte mi.
-Zavoláte doktora? Bolí mě krk. -Hned to bude. Za chvilku.
Nechápu. „Hned“ a „za chvilku“ jsou dvě různé věci.
Žádám, abyste zavolali doktora.
Dobrý večer, strážníku.
Tady jste asi skončili, že? Skvělé.
Nevím, co víc vám říct.
-Vykliďte prostor. Nechte je být. -Rozkaz.
Nechtěla jsem...
Nemyslel jsem, že vás někdy rád uvidím.
Hazardní bezohledná jízda, nabourané auto, tucet svědků...
Taky vás rád vidím.
Byl Parra informován o tom těle?
Teď už o něm asi vědí všichni.
Je to tady.
Co jste to vy dva sakra udělali?
Za prvé, dobrý večer, detektive.
Pronásledovali jsme svědka, který nás napadl na místě, kde jsme našli tělo.
-Máme důvod si myslet, že se vrátil... -Kdo říkal, že smíte myslet?
Hele, našli jsme řidičovo tělo
-a málem jsme chytili únosce. -Málem!
A k čemu to je? Do prdele!
Znervóznili jste ho.
Všude se o vás bude psát.
Tohle je to poslední, co jste udělali. Už žádné pozorování. Je konec.
Nechci je u toho případu. Hned.
Berou nám případ?
Teď se soustřeďte na Álvara Truebu.
-Vy nic neuděláte? -Měli jste ho chytit.
Tady.
Jestli nabouráte tohle auto,
strhnu vám ho z platu.
Bylo to nemožné.
Vaší povinností je dělat nemožné.
-Děkuji za ty šokující záběry. -Díky, krásko.
Stejně šokující byl sebevražedný závod, který se uskutečnil na M-501
a způsobil chaos.
Naštěstí v souvislosti s ním nebyly hlášeny žádné oběti.
Úřady teď mluví s jedním ze zúčastněných řidičů.
Zdá se, že druhý řidič, který z místa činu uprchl ve voze značky Porsche Cayenne,
ten závod začal
a přiměl druhého řidiče sjet ze silnice
ve špatném směru, až málem narazil do bagru.
Je to neuvěřitelné, ale naštěstí nebyly hlášeny žádné další nehody,
a policie nasadila na pátrání po vozu Porsche všechny jednotky.
Tak tohle je špionská laborka.
Nejsme špioni.
No tak, je to jako v Kriminálce Las Vegas.
Software dokáže divy, ale ne zázraky.
Co myslíte?
Portrét duše šmejda.
Na ruce. Vidíte tu tmavší část?
Zvyšte rozlišení.
Máme jen to, co je na fotce.
Máme hodně fotek.
Pošlete to do všech tetovacích salonů.
Není to moc.
Už jsme udělali víc s míň.
Haló?
Haló. Kdo jsi?
Slyšíš mě?
Bojím se.
Taky jsi zamčená?
Ano.
Chci jít domů.
Jak se jmenuješ?
Sandra.
Sandra...
PODLE KNIHY „ČERVENÁ KRÁLOVNA“ OD GÓMEZE-JURADA
Překlad titulků: Jan Šauer
Kreativní dohled Kateřina Hámová