‫קרלה?‬
‫קרלה, את שומעת אותי?‬
‫אני שומע אותך מצוין. ‬
‫מי זה?‬
‫אני האיש שמחזיק בבת שלך. ‬
‫מה? מה קורה פה?‬
‫אני בטוח שרחצת אותה פעמים רבות כשהייתה קטנה. ‬
‫אתה ודאי יודע שיש לה נקודת חן‬
‫על הירך הפנימית. ‬
‫תקשיב לי טוב. ‬
‫אם זו לא בדיחה, ‬
‫אין לך מושג למה אתה נכנס. ‬
‫אתה הוא זה שאין לו מושג מה קורה. ‬
‫חתיכת בן זונה. שלא תעז לפגוע בה. ‬
‫כבר פגעתי. ‬
‫ואפגע בה יותר ממה שתוכל לדמיין. ‬
‫תנקוב בסכום. ‬
‫אני לא רוצה את הכסף שלך. ‬
‫אז מה אתה רוצה?‬
‫משהו שיכאיב לך. ‬
‫משהו שבאמת יכאיב לך. ‬
‫מלכה אדומה‬
‫קעקוע‬
‫הלו?‬
‫עדיין ישן?‬
‫לא, עשיתי קרוספיט. ‬
‫הבת של רמון אורטיז נחטפה. ‬
‫איך זה קשור אליי?‬
‫אשלח לך מיקום. תפגוש אותי שם בעוד 45 דקות. ‬
‫היי, היי... ‬
‫זה לא מה שסיכמנו. ‬
‫הלו?‬
‫הוא ניתק. ‬
‫איזה שמוק. ‬
‫מנטור בעוד 30 דקות‬
‫ועוד איזה שמוק. ‬
‫לשתות קפה בשלוק אחד זה לא נחשב לארוחה. ‬
‫אין לי ברירה, אימא. ‬
‫זה או לאכול את החביתה או לשכנע את המטורללת. ‬
‫בני, אולי הבחורה הזאת סבלה הרבה בחיים. ‬
‫- מה אנחנו יודעים? - מה אנחנו יודעים?‬
‫אנחנו יודעים שהיא עוף ממש מוזר. ‬
‫גם אתה היית מוזר. ‬
‫קדימה, אתה תאחר. אשמור לך מהחביתה. ‬
‫ביי, ג'ון. ‬
‫למה ברחת?‬
‫אני לא יודעת. ‬
‫את לא יודעת?‬
‫אני מניחה שיש פעם ראשונה לכל דבר. ‬
‫אני מכירה את הפרצוף הזה. ‬
‫אי אפשר לעבוד עלייך, סבתא. ‬
‫בגלל זה... ‬
‫בגלל זה אני מחבבת אותך. ‬
‫טיפשה שכמותי. ‬
‫קיוויתי לשמוע מילה אחרת. ‬
‫כבר קצת קשה להגיד את המילה הזאת. ‬
‫מספיק. ‬
‫את לא אשמה. ‬
‫ואת יותר חכמה מזה, סבתא. ‬
‫לא יותר חכמה ממך, יקירתי. אף אחד לא חכם ממך. ‬
‫ובכל זאת, זה המצב. ‬
‫את שואלת את עצמך את השאלה הלא נכונה. ‬
‫אז מה השאלה הנכונה?‬
‫לולא את, ‬
‫כמה היו מתים?‬
‫לא הספקתי אפילו לאכול ארוחת בוקר. ‬
‫לא יכולנו להיפגש בבר כמו כולם?‬
‫ידעת שלאחרונה יש דיווחים על יונים שתוקפות בני אדם?‬
‫מטריד, נכון?‬
‫מאוד. ‬
‫כמו בסרט "הציפורים" של היצ'קוק. ‬
‫סרט גדול. ‬
‫אתה עומד לספר לי מי אתם, ‬
‫או שנמשיך לשחק ב"גברים בשחור"?‬
‫פרויקט "מלכה אדומה". ‬
‫זה נשמע כמו כינוי מאתר הכרויות. ‬
‫אתה עובד ברחובות כבר זמן רב. ‬
‫ואתה חושב שראית הכול. ‬
‫מאחר שהעלית את זה, זה מה שחשבתי עד אתמול בלילה. ‬
‫לעולם יש מבנה, מנגנון. ‬
‫וישנם כל שאר הדברים שלא משתלבים בו. ‬
‫ובזה אתם מטפלים. ‬
‫יש פשעים שאנשים רגילים לעולם לא יוכלו לדמיין. ‬
‫פשעים שלא מגיעים לכותרות. ‬
‫מפלצות שקיימות באור היום. ‬
‫אבל המשטרה איטית. ‬
‫כן. ‬
‫ואתם התשובה. ‬
‫התשובה היא להשיב מלחמה באותם כלי נשק. ‬
‫מחוץ למערכת. ‬
‫לפני כמה שנים, יזמו באירופה תוכנית‬
‫לבחירת השוטרים הטובים ביותר מכל מדינה. ‬
‫- מלך אדום או מלכה אדומה. - אתה עדיין לא מספר לי הרבה. ‬
‫סודיות היא חלק מהעבודה. השיחה הזאת לא מתקיימת. ‬
‫מה זה, "תיקים באפילה"?‬
‫אנטוניה הייתה הנכס העיקרי שלנו, ‬
‫עד שעזבה. ‬
‫עכשיו אני מקשיב. למה היא עזבה?‬
‫מסיבות אישיות. ‬
‫- תמצא מישהו אחר. - זו חייבת להיות היא. ‬
‫וזה חייב להיות אתה. ‬
‫אתה מחמיא לי. ‬
‫אני רוצה שתשגיח על אנטוניה סקוט. ‬
‫ואני רוצה שתהיה המלווה של המלכה האדומה שלנו. ‬
‫ובחרתם אותי בגלל האישיות המקסימה שלי. ‬
‫כי אתה שוטר בעייתי, אבל אתה מכיר את הרחובות. ‬
‫יש לך אינטואיציה וביצים. ‬
‫והיא מחבבת אותך. ‬
‫קשה להאמין, נכון?‬
‫יש מעטפה עם התנאים בתא הכפפות. ‬
‫"מלכה אדומה" לא קיימת, אבל אף אחד לא עובד בחינם. ‬
‫קח. ‬
‫הכמוסות. ‬
‫אנטוניה לוקחת אותן מדי פעם. אתה תצטרך לתת לה אותן. ‬
‫- מתי בדיוק היא לוקחת אותן? - אתה תדע. ‬
‫עכשיו תיסע לבית החולים מונסלבה ותעלה לקומה השביעית. ‬
‫החיפוש אחר קרלה אורטיז מתחיל עכשיו. ‬
‫האקדח שלך בתא הכפפות. ‬
‫מה לגבי התיק שלי?‬
‫אני לא רע, אבא. ‬
‫אני חושב שאני רק מתגעגע אליך. ‬
‫הם אומרים שהכול בגלל שאני בקושי ישן. ‬
‫אבל אני לא ישן‬
‫כי אני זוכר הכול. ‬
‫בבקשה!‬
‫זיכרון הוא כמו וירוס. ‬
‫בבקשה, יש שם מישהו?‬
‫אבא, אני מבין עכשיו. ‬
‫יש שם מישהו?‬
‫החטאים של הורינו אינם נטל. ‬
‫הצילו!‬
‫- הם זרע שצומח... - בבקשה!‬
‫- בבקשה! - ... ומניב פרי. ‬
‫בבקשה, יש שם מישהו?‬
‫שמישהו יעזור לי!‬
‫אני צמאה. ‬
‫מים, בבקשה!‬
‫תן לי מים, בבקשה. ‬
‫בבקשה. ‬
‫תעזוב אותי!‬
‫תפסיק!‬
‫תעזוב אותי!‬
‫תפסיק!‬
‫אני כבר לא חלש, ‬
‫אבא. ‬
‫אתה תהיה גאה בי ובשינוי שעברתי. ‬
‫טעים, נכון?‬
‫- זה ממש נחמד מצדך, הבלש... - גוטיירז. ‬
‫אז אמרת שהיא באה לכאן כל לילה?‬
‫ללא יוצא מן הכלל, נכון?‬
‫היא אפילו מתלבשת יפה לכבודו. ‬
‫בחייך. ‬
‫אל תטבלי את המאפים האלה בקפה, הם לא צ'ורוס. ‬
‫או שאדאג שיעצרו אותך. ‬
‫תסלחו לי. ‬
‫מנטור אל תיגע בה. היא שונאת את זה. ‬
‫יש סיכוי שבעלה יתעורר מהתרדמת?‬
‫לא. שום סיכוי. ‬
‫הכדור גרם לנזק בלתי הפיך. הוא יכול להישאר כך כל חייו. ‬
‫אני ממש מרחמת על האישה הזאת. ‬
‫זה גם מה שאימא שלי אמרה. ‬
‫תודה רבה על המידע. ‬
‫זה הולך עם אבא'לה. ‬
‫- את שמחה לראות אותי. אל תסתירי את זה. - לא כאן. ‬
‫בוא נלך לבית קפה. ‬
‫סוף סוף מישהו אומר את זה. ‬
‫כשאמרת "בית קפה", ‬
‫זה לא בדיוק מה שדמיינתי. ‬
‫אני תמיד באה לכאן. הם מכירים אותי. ‬
‫זו שמלה ממש יפה. ‬
‫אז כשאת לא נמצאת בבית הנוח שלך, ‬
‫או בחדר 726, את... ‬
‫אפשר את ה"פינצ'ו" שלך?‬
‫זה... ‬
‫לא "פינצ'ו". ‬
‫זו סתם חביתה עם תפוחי אדמה שבושלו מראש. ‬
‫אז מה?‬
‫"אז מה", היא אומרת... ‬
‫את ואני לא נסתדר לעולם. ‬
‫מי נחטף?‬
‫איך לעזאזל את יודעת שמישהו נחטף?‬
‫המראות שראינו אתמול לא היו מעשי אכזריות אקראיים. ‬
‫צריך לקרוא אותם כמו שקוראים טקסט. מישהו מנסה לשלוח הודעה. ‬
‫ההודעה לא מיועדת לכל אחד. ‬
‫אתמול זו הייתה רק השורה הראשונה. היה צפוי שנקבל עוד אחת. ‬
‫קרלה אורטיז. ‬
‫אולי מדובר בחוטף אחר. ‬
‫זה אותו אחד. ‬
‫שניהם ילדים בכורים של מיליונרים. ‬
‫היא נחטפה באותו יום שבו נמצאה הגופה השנייה. ‬
‫ראיתי אותה בתקשורת. היא מסוג האנשים שיש להם הכול. ‬
‫- זה לא משנה. בסוף היא תמות. - אז זהו זה?‬
‫רק עוד גופה?‬
‫בכל שנייה מתים שני אנשים בעולם. ‬
‫נכון, אבל זה שונה. את יכולה למנוע את זה. ‬
‫לא אמנע את זה. ‬
‫אני לא רוצה לחזור. ‬
‫ואת יכולה לישון בשקט כשאת יודעת מה הוא יעשה לאישה הזאת?‬
‫אני אף פעם לא ישנה בשקט. ‬
‫"אני אף פעם לא ישנה בשקט. "‬
‫יש לה ילד קטן, לכל הרוחות. ‬
‫את יודעת מה זה בשביל ילד לאבד את אימא שלו?‬
‫חשבת על זה?‬
‫את יודעת מה זה בשביל ילד לאבד את אימא שלו?‬
‫היי. ‬
‫את בסדר?‬
‫בחיים אל תיגע בי שוב. ‬
‫בסדר. ‬
‫אלך הביתה להחליף בגדים. ‬
‫רמון אורטיז נמצא בדירה של קרלה. ‬
‫בואו לא ניתן לו לחכות. ‬
‫לא כל כך מהר. ‬
‫היחידה נגד חטיפות נמצאת שם גם. ‬
‫מצוין. שהם יפענחו את זה. ‬
‫אורטיז לא קרא להם. ‬
‫זה היה עורך הדין שלו, טורס. ‬
‫על דעת עצמו. ‬
‫הם חושבים שאתם משקיפים מהאינטרפול. ‬
‫אל תזכירו את טרואבה. ‬
‫ברור?‬
‫למה אתה מסתכל עליי?‬
‫אני שמח ששינית את דעתך. ‬
‫עדיף להניח לה כשהיא ככה. ‬
‫בוקר טוב. ‬
‫מר אורטיז, אני מבין איך אתה מרגיש, אבל השעות הראשונות הן קריטיות. ‬
‫כל פרט, גם אם נראה שאינו רלוונטי, יכול לעזור מאוד. ‬
‫בוקר טוב לכולם. ‬
‫אלה אתם. ‬
‫- תמשיכו. לא נפריע לכם. - תודה. ‬
‫מר אורטיז כבר סיפר לכם את כל מה שהוא יודע. ‬
‫- רק עוד כמה דקות. - הרופא אמר שהוא צריך לנוח. ‬
‫זה בסדר, לואיס. עוד רגע. ‬
‫אנחנו מכינים רשימה של חשודים פוטנציאליים. ‬
‫יש את גוזמן, בעלה לשעבר... ‬
‫- אין סיכוי. - למה אתה פוסל אותו?‬
‫גוזמן הוא אידיוט עלוב. ‬
‫לא היה לו אומץ להיפרד מהבת שלי. ‬
‫מדובר באדם חלש מבחינה נפשית. ‬
‫- הוא לא מספיק חכם. - הנהג? הוא לא חזר הביתה. ‬
‫הוא לא מסוגל לתכנן משהו כזה. ‬
‫הכול מסודר מבחינה משפטית. ‬
‫הירושה של קרלה עוברת ישירות לבנה. ‬
‫סילוקו של גוזמן היה ההשקעה הטובה ביותר שלי. ‬
‫בתי התחתנה איתו כדי להרגיז אותי. ‬
‫- אתה לא מרוכז. - לא. ‬
‫היי! למה אתה עדיין במיטה?‬
‫אתה מעמיד פנים שאתה ישן? היית צריך כבר לקום. ‬
‫קדימה!‬
‫אולי הוא שילם למישהו שיעשה את זה. ‬
‫לא יכול להיות. כרמלו אדם טוב. ‬
‫וידעת... ‬
‫חובות ההימורים שלו... ‬
‫לא, אני אומר לך. ‬
‫אני מיניתי את כרמלו לשמור על הבת שלי. ‬
‫באנו לכאן כי רצינו לדבר איתך על גוזמן ועל כרמלו, הנהג. ‬
‫אני שואל אותך, מר אורטיז... ‬
‫שניהם לא מסוגלים לעשות דבר כזה. ‬
‫ידעת שיש לו חובות מהימורים שמגיעים ל-100,000 יורו?‬
‫יש לו בעיות, כמו לכל אחד, אבל זה בלתי אפשרי. ‬
‫כרמלו הוא כמו בן משפחה. ‬
‫הוא תמיד הגן על קרלה כאילו היה אביה השני. ‬
‫אחרי שהמנוול הזה גוזמן בגד בה, ביקשתי ממנו להשגיח על הבת שלי‬
‫כדי לוודא שלא תעשה שום דבר טיפשי. ‬
‫היא תמיד הייתה חלשה. ‬
‫היא הכירה חברים חדשים לאחרונה?‬
‫- לא. - אולי מערכת יחסים חדשה?‬
‫- אני לא יודע. - היא פגשה מישהו אתמול?‬
‫הבלש סן חואן. ‬
‫באיזו שעה אמרת שקרלה עזבה את המשרד?‬
‫ב-19:30. ‬
‫כרמלו, הנהג, לקח אותה. ‬
‫ראו אותם מתדלקים בתחנת דלק 30 דקות אחר כך. ‬
‫סן חואן, אין טעם לבזבז זמן ולחזור על דברים. ‬
‫טוב, אמרת בעצמך, ‬
‫כל פרט, לא משנה עד כמה חסר חשיבות הוא נראה, ‬
‫יכול לעזור מאוד בחקירה. נכון?‬
‫בתי קנאית מאוד לפרטיותה. ‬
‫ואין לי זמן לעקוב אחר כל צעד שלה. ‬
‫- בסדר? - מה הדרישות שלו?‬
‫- מה רוצה החוטף? - כמו שאמרנו, הוא לא ביקש שום דבר. ‬
‫אתה בטוח, מר אורטיז?‬
‫הוא רק אמר ששמו אזקייל. ‬
‫זה בטח שם בדוי. ‬
‫זה לא מוזר שהוא לא ביקש כלום?‬
‫היא הבת שלי!‬
‫אתם מבינים?‬
‫הבת שלי!‬
‫רבותיי, אין שום טעם להמשיך בפגישה. ‬
‫- נחכה לעדכונים שלכם. - בבקשה, תבצעו את העבודה שלכם. ‬
‫"אלוהים הוא כוחי. "‬
‫אימי היא כוחי. ‬
‫השם אזקייל פירושו "אלוהים הוא כוחי". ‬
‫קיבלתי. ‬
‫- רגע. אתם לא יכולים לעזוב עדיין. - למה?‬
‫יש בעיה. ‬
‫תגידו לי מי אתם, ואני לא רוצה לשמוע שטויות. ‬
‫עדכנו אותך. אנחנו מהאינטרפול. ‬
‫וכדאי שתיקח צעד אחד אחורה לפני שאפגע בך בטעות. ‬
‫אינטרפול בתחת שלי. ‬
‫אני יודע שהועברת לכאן כי פעלת בניגוד לדעת עמיתיך בבילבאו, שמנדריק. ‬
‫ואני לא אוהב חלאות. ‬
‫תירגע, בלש. ‬
‫אנחנו רק משקיפים. ‬
‫אתה לא אוהב שצופים בך?‬
‫אל תבלבל לי את המוח. ‬
‫- מתרומם. - הבלש פארה. ‬
‫אני זו שביקשה לעבוד עם היחידה נגד חטיפות. ‬
‫ומי את?‬
‫אני שייכת לפרויקט שחוקר עבריינים‬
‫שנמצאים מחוץ לקטגוריות הרגילות. ‬
‫הבלש גוטיירז הוא רק המלווה שלי. אני תקועה איתו. ‬
‫- למה לא אמרת את זה מההתחלה? - יש פרויקטים שעדיף לשמור בסוד. ‬
‫נוכל להרוויח הרבה מזה שנלמד את השיטות שלך. ‬
‫אנחנו רק רוצים לראות איך המקרה הזה מתפתח, ‬
‫ואם אפשר, לעזור בכל דרך שנוכל. ‬
‫תבטיחי שלא תפעלו לבד?‬
‫ואתה... ‬
‫אל תתחכם, גוטיירז. ‬
‫בבקשה!‬
‫מים, בבקשה!‬
‫אני צמאה! מים, בבקשה!‬
‫למה אתה לא נותן לי לישון?‬
‫כי שינה תגרום לך לשכוח, ‬
‫ואני רוצה שתהיי מודעת כל הזמן למה שקורה לך. ‬
‫תקשיב, ‬
‫- שמי קרלה אור... - אני יודע עלייך הכול, קרלה. ‬
‫אני צריך רק דבר אחד. ‬
‫את הסיסמה. ‬
‫איזו סיסמה?‬
‫שאוכל לגשת לנייד שלך ולענן. תגידי לי. ‬
‫לא. ‬
‫תגידי לי מה הסיסמה. ‬
‫- לא. - קרלה, הסיסמה. ‬
‫לא. ‬
‫אם אגיד לך, חיי יהיו נתונים בידיך. ‬
‫הם כבר בידיי. ‬
‫לא לגמרי. ‬
‫זו הסיבה שאתה צריך את הסיסמה. ‬
‫אני רגילה להיות אחראית על מאות אנשים. ‬
‫ואני יודעת מתי מישהו מפחד. ‬
‫אתה מפחד. ‬
‫כי אתה יודע שכל כוחות המשטרה‬
‫מחפשים אותי עכשיו. ‬
‫ואין מצב שלא עשית שום טעות, ‬
‫שלא השארת עקבות, משהו. ‬
‫את תגידי לי. ‬
‫לא. ‬
‫יש לך הרבה כסף. ‬
‫אבל כסף הוא דבר מופשט, רק ספרות, מספרים. ‬
‫את יודעת מה אמיתי?‬
‫כאב הוא אמיתי. ‬
‫כאב אינו מוטל בספק. ‬
‫מה זה?‬
‫- את לא מריחה? - בבקשה!‬
‫- זה מוות איטי יותר ממה שנראה. - לא, בבקשה! בבקשה, תפסיק!‬
‫- לפני שהעצבים נשרפים... - תפסיק!‬
‫... מרגישים את העור מתקלף מהשרירים. ‬
‫- בבקשה! - שומן הגוף נמס. ‬
‫לפעמים גלגלי העיניים מתפוצצים. ‬
‫לא!‬
‫- הייתה לך הזדמנות. - בבקשה!‬
‫שש, חמש, ארבע... ‬
‫אייץ', אל, תשע, איקס, שבע. ‬
‫בבקשה!‬
‫בבקשה. ‬
‫שמי אזקייל. ‬
‫נתת חתיכת טפיחה לאגו של פארה. ‬
‫אני אפילו סולח לך שאמרת שנתקעת איתי. ‬
‫זה לא מטריד אותי. אני מבין את זה וזה מאחוריי. ‬
‫אז הכול בסדר בינינו. ‬
‫היית דיפלומטית ולכן אפילו נראית חברותית. ‬
‫את מתכוונת להיות ככה כל הזמן?‬
‫- הבדיחות שלך לא משעשעות אותי. - שום דבר לא. ‬
‫זה לא משעשע אותי שהבלש פארה נגדנו בגללך. ‬
‫הגנתי עלייך. אני לא אוהב שאנשים מתעסקים עם הקולגות שלי. ‬
‫ביקשתי ממך להגן עליי?‬
‫שנלך לבקר את גוזמן?‬
‫"בטח, ג'ון. אני חושבת שזה רעיון נהדר. "‬
‫אלוהים, איזה חתיך! סקסי. ‬
‫הייתי עושה כך... ‬
‫ואוכל את כולו. ‬
‫אנחנו בהחלט חייבים ללכת לדבר איתו. ‬
‫הוא נראה לך כמו מישהו שמסוגל לעשות את מה שראית אתמול?‬
‫אני יודע, 242, אבל הוא יכול לתת לנו מידע. ‬
‫כל המידע שאני צריכה נמצא כאן. ‬
‫לאנשים יש זיכרון גרוע. הם מוטים. ‬
‫אנשים משקרים. ‬
‫לעצמם ולאחרים. ‬
‫אנשים לא שווים את הטרחה. ‬
‫חבל שאנשים אף פעם לא עומדים בסטנדרטים שלך. ‬
‫זה נכון. ‬
‫הוא בעלה לשעבר. יש להם ילד. ‬
‫הוא בטח ידע עליה יותר מאביה. ‬
‫הוא לא יודע שום דבר כי אין מצב שהיא מספרת לו משהו מעניין. ‬
‫למה את מדברת כאילו הכרת אותה כל חייך?‬
‫לקרלה יש אישיות נרקיסיסטית, אבל עם נטייה לחוסר ביטחון. ‬
‫היא גאה מאוד בשיער שלה, אבל לא כל כך בגוף שלה. ‬
‫היא מוצאת מקלט בזיכרונות כוזבים של ילדות מאושרת שמעולם לא הייתה לה. ‬
‫היא אוהבת את בנה, ‬
‫אבל יש לה רגשות אשמה על שאינה מבלה איתו מספיק. ‬
‫יש לה פרצי אנרגיה ואחריהם משברים חמורים של תיעוב עצמי. ‬
‫היא נאבקת להשתחרר מצילו של אביה. ‬
‫היא מפחדת מהחושך. ‬
‫זאת קרלה. אין הרבה מעבר לזה. ‬
‫והסיסמה של הטלפון הנייד שלה היא 654-אייץ'-אל-9-איקס-7. ‬
‫אז תפסיק לבזבז את הזמן שלי ובוא נאתר את הטלפון שלה. ‬
‫וגילית את הסיסמה שלה מהעיצוב של חדר השינה שלה, כמובן. ‬
‫לא. זה היה רשום על פתקית במגירה. ‬
‫אם לא הייתי יודע שאת לא אוהבת שנוגעים בך, ‬
‫הייתי חונק אותך כאן. ‬
‫ברגע זה. ‬
‫- זה לא הגיוני. - מה עכשיו?‬
‫המיקום הגאוגרפי לא עובד. ‬
‫אזקייל נמצא צעד אחד לפנינו. ‬
‫אני לא מצליחה להיכנס שוב. הוא שינה את הסיסמה. ‬
‫נראה שנצטרך ללכת לדבר עם האקס של קרליטה. ‬
‫חכמולוגית. ‬
‫תפסיק!‬
‫קלי קלות. אנחנו בפנים, 242. ‬
‫אז אתה טיפוס שנעזר בשוחד. ‬
‫מגביר מוטיבציה, לעולם לא שוחד. ‬
‫ג'ון גוטיירז. ‬
‫מה שלום השוטר האהוב עליי?‬
‫אני חושב שיש לך טעות, אדוני. ‬
‫אתה נראה... מוצק. ‬
‫חזק, לחארטה. המילה שאתה מחפש היא "חזק". ‬
‫מה אתה עושה במקום אקסקלוסיבי כזה?‬
‫זה לא יכול להיות כזה אקסקלוסיבי אם אתה כאן. ‬
‫נתראה כשנתראה. ‬
‫אתה בחור מצחיק, ג'ון גוטיירז. ‬
‫- מאיפה אתה מכיר אותו? - הוא עיתונאי. עצרתי אותו פעם. ‬
‫- למה? - כי הוא אידיוט. ‬
‫תני לי לטפל בזה. זו פסיכולוגיה בסיסית. ‬
‫תודה. ‬
‫גוזמן סלינס. ‬
‫אתה הבלש גוטיירז? ברוכים הבאים למסעדה שלי. ‬
‫אני רואה שאתה עסוק. ‬
‫אל תזכיר לי. ‬
‫חשבתי שבעלות על מסעדה זה לברך אנשים‬
‫ולאכול ארוחות בחינם כל יום. ‬
‫זו חליפה יפה. אני אוהב את הסגנון של טום פורד. ‬
‫ואני אוהב את סרטיו, אבל אי אפשר ללבוש אותם. ‬
‫- אפשר לדבר על קרלה? - אתה ודאי לא חושב... ‬
‫- שאני חשוד? - כלל וכלל לא. ‬
‫אם כך, שתו קמפרי על חשבון הבית. ‬
‫אני מת על זה. ‬
‫- גם אני. שניים. - ולגברת?‬
‫בשבילי קולה. גם לבלש גוטיירז. ‬
‫וכמה אגוזים. ‬
‫אהבתי אותה. ‬
‫אבל אנשים חשבו שהייתי איתה בגלל הכסף. ‬
‫ידידי, ‬
‫יש שני סוגי אנשים, הרעים והבני זונות. ‬
‫קרלה לא הייתה מסוגלת לאהוב אף אחד. ‬
‫- חוץ מהילד אולי. - לא נכון. ‬
‫היא גם אוהבת את הסוסה שלה. ‬
‫איך ידעת? זו התשוקה האמיתית שלה. ‬
‫היא הייתה אמורה להתחרות היום‬
‫בטורניר מועדון ריאל כמו בכל שנה. ‬
‫אתה לא תאמין, אבל היא גאונה. ‬
‫ואתה יודע איך זה עם גאונים. ‬
‫קיבלת השראה. ‬
‫בזבזנו שעה על הפסיכולוגיה שלך. ‬
‫אז כאן ישנים הסוסים של העשירים. ‬
‫לא הסוסה של קרלה. ‬
‫היא מעולם לא נכנסה. ‬
‫זה דם. ‬
‫היא הותקפה במכונית ואז היא ברחה לכאן. ‬
‫אם כך, המכונית לא אמורה להיות רחוקה. ‬
‫היא ניסתה להיכנס, אבל לא הצליחה. תיזהר! טביעות רגליים. ‬
‫בוא נעלה על זה. ‬
‫למה?‬
‫סיימתי כאן. אני רוצה לראות את הסביבה. תעזור לי לטפס. ‬
‫- הידיים האלה לא נוגעות בישבן הזה. - תושיט אותן ככה. ‬
‫קדימה, תורך. ‬
‫לכל הרוחות. ‬
‫לעזאזל. ‬
‫אתה צריך לטפל בעצמך טוב יותר. ‬
‫אני מטפל. ‬
‫ואני לא שמן, אני חזק. ‬
‫193 ס"מ, 104.5 ק"ג שומן גוף: 28.98 ק"ג‬
‫אל תרמה את עצמך. ‬
‫החליפה שלי נהרסה!‬
‫איך אתה יכול לקנות טום פורד עם משכורת של שוטר?‬
‫ואיך יכול להיות שעם מנת משכל 242‬
‫לא שמת לב שזה חיקוי?‬
‫אתה אדם מוזר. ‬
‫הגמל לא רואה את הדבשת שלו. ‬
‫אין פה גמל. ‬
‫"מה רואות עיני השדון שלך?"‬
‫מהירות‬
‫שם. יש הרבה ציפורים. ‬
‫זה אומר שיש כמות יוצאת דופן של חרקים. ‬
‫תאט. ‬
‫תפנה ימינה. ‬
‫- ראית את זה? - כן. ‬
‫- לעצור? - לא. ‬
‫הוא בטח השתמש בהם להסיט את המכונית של קרלה. ‬
‫אל תגיד לי דברים שאני כבר יודעת. ‬
‫אתה יכול לא לדבר איתי?‬
‫את יכולה ללכת להזדיין?‬
‫למה את לא נוהגת?‬
‫זה לא רעיון טוב. ‬
‫"זה לא רעיון טוב. "‬
‫לא. ‬
‫לא יכול להיות. ‬
‫אין לך רישיון. ‬
‫מותק, כל מה שעשית עד עכשיו זה להתרברב בכישורים המנטליים שלך‬
‫כי חסרים לך כישורים חברתיים, אבל את לא עושה עליי רושם, אנטוניה סקוט. ‬
‫אני אולי לא הילד החכם ביותר בכיתה, אבל אני שוטר טוב, את מבינה?‬
‫זה צריך להיות שם המשפחה שלך. ‬
‫את יודעת מה הבעיה שלך? את מתעבת את מה שאת לא מבינה. ‬
‫והתפקיד שלנו הוא להבין אנשים, ‬
‫ללכלך את הבגדים שלנו, להקדים את הרעים, לכסח אנשים, ‬
‫ולכל הפחות להיות בעלי רישיון נהיגה. ‬
‫תעצור. ‬
‫מה זאת אומרת, לעצור?‬
‫תעצור!‬
‫נמשיך ברגל. ‬
‫שמעת משהו ממה שאמרתי?‬
‫אנטוניה!‬
‫זוז! תרד ממני!‬
‫קדימה!‬
‫תחגור. ‬
‫- יש לך רישיון לכייס? - תשתוק. ‬
‫את לא רואה כלום. איך את יכולה לנהוג כך?‬
‫מהזיכרון. ‬
‫הוא מנסה להגיע לכביש המהיר. ‬
‫שם היתרון שלו. המכונית שלו מהירה יותר. ‬
‫מאתיים תשעים וחמישה לעומת 225 קמ"ש. ‬
‫הוא לא יעז לעבור את ה-220. ‬
‫ואת כן?‬
‫לעזאזל. ‬
‫מה הבעיה?‬
‫תן לי את הכדורים. ‬
‫- הכדורים? - תן לי!‬
‫לעזאזל, הכדורים. ‬
‫תפוס את ההגה וספור עד עשר. ‬
‫- מה? - תספור עד עשר. קח את ההגה!‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע... ‬
‫אנטוניה, תתעוררי!‬
‫חמש. ‬
‫אנטוניה!‬
‫לכל הרוחות. ‬
‫קדימה. ‬
‫תצלם אותו. ‬
‫אימי תמיד אומרת שאני לא יודע לצלם. ‬
‫את בסדר?‬
‫- מנוול. אנחנו נאבד אותו. - זה מה שהוא חושב. ‬
‫אנטוניה, לא. אנטוניה. ‬
‫אנטוניה!‬
‫אני לא בנוי לזה. ‬
‫בן זונה. ‬
‫תקרבי אותי אליו. ‬
‫קדימה, תקרבי אותי!‬
‫שוב. ‬
‫עכשיו. ‬
‫זהו זה. ‬
‫מוקד, מכונית ארבע בדרך. ‬
‫היה מיניוואן עם משפחה בתוכו, הם בסדר?‬
‫לא דווח על נפגעים. ‬
‫- את בטוחה? - אני בטוחה. ‬
‫הפרמדיקים מטפלים בכמה אנשים עם התקפי חרדה. זה הכול. ‬
‫אני לא יודעת מה קרה. כנראה החלקתי בגלל המהירות. ‬
‫למה רדפת אחר הפורשה קאיין?‬
‫- אני לא בטוחה שיש רק סיבה אחת. - עדיף לך לשתף פעולה. ‬
‫- אני משתפת פעולה. - תאמיני לי. ‬
‫- תוכל לקרוא לרופא? כואב לי הצוואר. - אקרא עכשיו, עוד דקה. ‬
‫אני לא מבינה. "עכשיו" ו"עוד דקה" הם שני דברים שונים. ‬
‫אני מבקשת ממך לקרוא לרופא. ‬
‫ערב טוב, אדוני השוטר. ‬
‫אני מניח שסיימתם כאן, נכון? יופי. ‬
‫אני לא יודעת מה עוד לומר לך. ‬
‫- תפנו את השטח. תעזבו אותם בשקט. - כן, אדוני. ‬
‫לא התכוונתי... ‬
‫מעולם לא חשבתי שאשמח לראותך. ‬
‫נהיגה פרועה בנסיבות מחמירות, מכונית הרוסה, תריסר עדים... ‬
‫אני רואה שההרגשה הדדית. ‬
‫הודיעו לפארה על הגופה?‬
‫בשלב זה, אני לא חושב שיש מישהו שלא יודע על זה. ‬
‫החגיגה מתחילה. ‬
‫מה לעזאזל עשיתם?‬
‫קודם כול, ערב טוב, בלש. ‬
‫רדפנו אחר חשוד שתקף אותנו במקום שבו מצאנו את הגופה. ‬
‫- יש לנו סיבות לחשוב שהוא חזר... - מי אמר שמותר לכם לחשוב?‬
‫היי, אנחנו מצאנו את גופת הנהג‬
‫- וכמעט תפסנו את החוטף. - כמעט!‬
‫איך זה עוזר? לכל הרוחות!‬
‫הלחצתם אותו. ‬
‫שניכם תופיעו בכל מהדורות החדשות. ‬
‫זה הדבר האחרון שאתם עושים. אין יותר משקיפים. גמרנו. ‬
‫אני רוצה אותם מחוץ לחקירה. עכשיו. ‬
‫מחוץ לחקירה?‬
‫תתמקדו עכשיו באלוורו טרואבה. ‬
‫- אתה לא תעשה כלום? - הייתם צריכים לתפוס אותו. ‬
‫קח. ‬
‫אם תהרסו את זו, ‬
‫אוריד את זה מהמשכורת שלכם. ‬
‫זה היה בלתי אפשרי. ‬
‫התפקיד שלך הוא לעשות את הבלתי אפשרי. ‬
‫- תודה על התמונות המזעזעות. - תודה, יפהפייה. ‬
‫לא פחות מזעזע היה מרוץ ההתאבדות שהתרחש על כביש אם-501‬
‫וגרם למהומה. ‬
‫למרבה המזל, לא דווח על קורבנות באירוע מפחיד זה. ‬
‫הרשויות מדברות עכשיו עם אחד הנהגים המעורבים. ‬
‫ככל הנראה, הנהג השני, שברח מהזירה בפורשה קאיין, ‬
‫היה זה שהתחיל במרוץ‬
‫ואילץ את הנהגים האחרים לסטות מהכביש‬
‫לכיוון הנגדי עד שכמעט התנגשו בדחפור. ‬
‫למרבה המזל ובאופן בלתי ייאמן, לא דווח על תאונות נוספות‬
‫וכרגע המשטרה פורסת את כל כוחותיה בחיפוש אחר הפורשה. ‬
‫אז זוהי מעבדת המרגלים. ‬
‫אנחנו לא מרגלים. ‬
‫בחייך, זה כמו להיות ב"סי-אס-איי". ‬
‫התוכנה יכולה לחולל פלאים, אבל לא ניסים. ‬
‫מה דעתך?‬
‫דיוקן נשמתו של הבן זונה. ‬
‫הזרוע. את לא רואה צד כהה יותר?‬
‫תשפרי את החדות. ‬
‫מה שיש לנו זה המידע בתמונה. ‬
‫יש הרבה תמונות. ‬
‫תשלחי את זה לכל מכוני הקעקועים. ‬
‫אין פה הרבה. ‬
‫כבר הצלחנו עם פחות מזה. ‬
‫שלום?‬
‫שלום. מי את?‬
‫את יכולה לשמוע אותי?‬
‫אני מפחדת. ‬
‫גם את כלואה?‬
‫כן. ‬
‫אני רוצה לחזור הביתה. ‬
‫מה שמך?‬
‫סנדרה. ‬
‫סנדרה... ‬
‫מבוסס על ספר מאת גומז-חורדו‬
‫תרגום כתוביות: מיכל כהן‬
‫בקרת כתוביות נעמי מאזוז‬