MÅNDAG 15 APRIL
Nummer 794.
Den här ser inte heller lovande ut.
Ingen sa att det var lätt.
Nummer 794, tack för att du deltar i vår studie.
Jag ska ge dig lösa ett dilemma
och jag ber dig göra ditt bästa.
-Kan du höra mig? -Perfekt.
Jag ska göra mitt bästa.
Du är kaptenen på oljeplattformen Kobayashi Maru,
som ligger mitt i havet.
Mitt i natten väcks du av en kollisionsvarning.
Du kan höra larmet. En oljetanker är på väg mot dig.
Det är här dilemmat kommer in.
Skulle du ge order att sänka oljetankern?
-Var ligger plattformen? -Det är irrelevant.
Du är mitt i havet, långt bort från all hjälp.
Det som är relevant är de 25 andra personerna
som du har bott med i en månad,
och att du inte vet hur många som finns ombord på tankern.
Men det är irrelevant.
Det jag behöver veta är den exakta positionen.
Skämtar hon?
Nej.
Spela med.
Varför behöver du veta det?
För att veta positionen i relation till problemet.
83 grader och 44 minuter norrut.
64 grader och 35 minuter västerut.
-Vad ska du göra nu? -Titta i kalendern.
23 januari 2013.
-Och nu? -Nu ska jag somna om.
Släppte de in ett troll här?
Så alla kommer att dö?
Nej, ingen kommer att dö.
Det är Arktis.
I januari är havet fruset. Tankern färdas inte snabbt.
Pang!
Det stämmer.
Pang.
Vad heter trollet?
Antonia Scott.
Är vi klara?
Vi har bara börjat, Antonia Scott.
Sandra.
ETT PILLER
Är du där?
Ja, jag är här.
Jag trodde inte att du var på riktigt.
Vi måste prata tyst.
Om han hör oss...
-Då gör han mig illa. -Det finns en kamera.
Jag orkar inte längre.
Håll ned ansiktet när du pratar, så ser han inte din mun.
Har han gjort dig illa?
Jag vill inte prata om det.
Hur går det för dig?
Han låter mig inte sova.
Jag håller på att bli galen.
-Kommer han att döda oss? -Nej!
Säg inte så.
Har du sett filmen Hostel? Jag vill inte att han ska göra sånt.
-Tänk om han... -Sluta. Snälla, sluta.
Vi är åtminstone här tillsammans.
Ja.
Du har rätt.
Vi är här tillsammans.
-Varför är du här? -Jag vet inte.
Jag vet inte hur länge jag varit här.
Jag behövde pengar, men jag borde inte ha gjort det.
Vänta, vad pratar du om?
Jag är taxichaufför.
Jag erbjöd mig att ta ett paket i bagageutrymmet. Det verkade riskabelt...
-Men han erbjöd mig mycket pengar. -Vem?
Vem erbjöd dig mycket pengar?
Vänligen var specifik med era frågor.
Laura har ett mycket viktigt möte om 15 minuter.
Viktigare än en död son?
Kom ihåg, 15 minuter.
Kan vi få lite mer tid?
Det är den tid min chef har.
Och du själv?
Jag vet ingenting.
-Det var inte det hon frågade. -En sak till.
En olämplig fråga och mötet är över. Är det klart?
Glasklart.
Sötnos, hitta några lämpliga frågor
om barn som förblött till döds.
Jag är ledsen. Jag kan inte hjälpa dig med det, sötnos.
Jag kan inte föreställa mig det möte
som kan vara viktigare än en sons död.
Ett med IMF.
Nej.
Mår du bra?
Ursäkta uppståndelsen.
Teresa måste ha berättat
att det är olägligt för mig att svara på frågor.
Ingen fara.
Vi behöver bara veta om bilden säger dig nåt.
Är det han?
Vi tror det.
Jag är ledsen.
Jag har aldrig sett tatueringen.
Om ni ursäktar mig...
Du kunde ha gett kidnapparen vad han bad om.
Hursa?
-Varför kom ni inte överens? -Jag behöver inte lyssna på det här.
Jag tycker att vi ska sluta slösa bort varandras tid.
Är det slöseri med tid att hitta din sons mördare?
Det var ett slag under bältet.
Ingenting får honom tillbaka.
Vi är inte här för att utdela slag. Fler liv står på spel.
Han kidnappade Carla Ortiz igår.
Jag kände henne.
Hon var trevlig.
Var?
Utgå från att hon är död.
Señora Trueba. Fem minuter.
Han ringde bara en gång.
Han behövde inte ringa igen.
Varför det?
Han krävde nåt omöjligt.
Inte ens jag kunde ge honom det.
Förlåt, men vad kan vara omöjligt för nån som du?
-Vad sa hennes pappa? -Jag ställer frågorna.
-Vad ville han? -Ska jag samarbeta?
-Nåt omöjligt. -Han sa att han inte bad om nåt.
Han ljög för er. Nåt inte ens jag kunde ge honom.
Hon hittas inte levande.
Du har fel. Vi ska hitta henne.
Antonia.
Ursäkta mig.
Antonia!
Vänta! Ezequiel sa nåt till mig.
"Barn ska inte straffas för sina föräldrars synder. "
Jag lovar att han ska straffas.
-Kom igen. -Är du beväpnad?
Klarar du dig ekonomiskt?
Jag vill att du sätter en kula i monstrets huvud.
Jag också, men jag är bara polis.
I vår värld, tro det eller ej, så finns det regler.
-Ni hittar henne inte vid liv. -Jag vet inget.
Informationen på bilden är det vi har.
Hon har en liten pojke.
Han ville att offret skulle veta...
Han förblödde.
...se behållaren...
Mördaren...
Antonia.
Du, Antonia.
Antonia.
Håll ut. Bara lite till.
Du är okej.
Det är över. Det är okej.
Det är okej.
Hallå.
Antonia, ta det lugnt.
Så där. Så där ja.
Så där. Bra.
Vänta.
Kom.
Kom igen.
Så där.
Så där, det är okej.
Vart ska du?
Det är okej. Det är över.
Tre munkar och en halv liter Cola.
Ändå var det jag som borde äta ordentligt.
Jag behövde glukos.
Jag vet inte var du gör av det.
Du har en kolibris ämnesomsättning.
-Pratade du med Parra? -Ja.
Jag sa åt honom att inte lita på Ortiz,
och att vi vet att Ezequiel bad honom göra nåt omöjligt.
Att vår källa är hemlig och inte kan avslöjas.
-Och? -Ingenting. Han tackade mig bara
och sa att han gärna delar labbrapporten för Carlas bil med oss.
Du hittar på.
Du ska vara högintelligent.
Naturligtvis är det inte sant. Han sa åt mig att dra.
-Vad förväntade du dig? -Det ger oss inget spelrum.
Du tänker vad jag tänker.
Du kan inte tänka vad jag tänker.
Toñi är tillbaka.
Teresa vet mer än hon låter påskina.
-Fortsätt. -Jag såg hennes pupiller vidgas.
Vi måste sätta åt henne när Trueba inte är där.
Bra.
Nu går vi.
Få människor har sett mig så här.
Du tänker inte berätta varför du behöver kapslarna, va?
Kalla det oavsiktlig skada.
-Hon missar aldrig. -För långsam. Det räcker inte.
Sänk syrenivån i rummet.
SYREMINSKNING
-Var är du? -I Edens lustgård.
Hur vet du det?
Här finns en man och en kvinna utan navel.
-Två sekunder, 17 millisekunder. -Inte bra nog.
1559, 1567, 1571, 1579,
1584.
Förlåt! 1583,
1597, 1601, 1607, 1609,
1613, 1621...
Vad är fel idag?
Jag har inte sovit på 73 timmar och 11 minuter.
Okej. Fortsätt.
1613, 1619,
1621, 1637...
Hon stannar alltid vid samma gräns. Vi måste ta oss förbi den.
Jag har aldrig utlovat mirakel.
Men du garanterade att medlet skulle förbättra hennes intellektuella förmågor.
Ingen kan vara mer intelligent än hon.
Vad betalar jag dig för då?
Min substans stimulerar hypotalamus produktion av histamin.
Det skapar ett permanent tillstånd av vakenhet.
Det hon behöver är klarhet. Fokus.
Är du villig att ta risker med biverkningarna?
Ingenting är gratis.
PLAZA DE ESPAÑA
Vad tittar du på?
Cruella de Vil lämnar byggnaden.
Var diskret, Jon.
Jag är expert på att förfölja misstänkta.
-De brukade kalla mig "Giza Itzala". -Den mänskliga skuggan?
Skaffa en skoter!
Vi tycks vara framme.
Stanna.
Intressant.
Chauffören lyssnade kanske på Radiolé.
Eller så var han snacksalig.
Tappa inte bort henne, Giza Itzala.
Nu väntar vi.
Alla kidnappare försöker skrämmas så familjerna inte går till polisen.
De får dem att tro att de har kontroll, men det är inte sant.
Señor Ortiz, kidnapparna lämnar alltid lösa trådar.
Jag sa ju att han inte har ringt igen eller bett om nåt.
Okej.
Förutom misstro, har ni nåt annat åt mig?
Jag fick höra att ni hittat Carlas bil. Nå? Hittade ni nåt i den?
Kidnapparen använde tydligen en brandsläckare
och krossade fönstren.
Din dotter försvarade sig genom att spraya skum i hans ansikte.
Hon sprang barfota till ridklubben, och där slutar spåren.
Och? Hittade ni några
-fotspår? -Förr eller senare klantar han sig.
"Klantar sig... "
Jag gillar dig. Du är en bra polis.
Jag kollade upp dig, din enhet är en av de bästa.
För all del.
Jag vet också hur mycket du tjänar.
En man med dina förmågor borde ha bättre lön.
Jag kan stötta dig, Parra. Jag kan stötta din enhet.
Jag behöver bara en bra anledning.
Snälla, rädda min dotter.
"Jag gillar när du är tyst för att du är som frånvarande. "
Jag har ju sagt att vi inte röker här.
-"Houston, vi har problem. " -Kör.
-Det går inte ihop. -Nej.
Kommer din mamma på dig med att röka får du en örfil.
Jag...
Svag... Fader...
Svag...
SVAG
Svag.
Om köttet är svagt, så måste det straffas hårt.
Att behålla lugnet.
Med ett syfte.
-En kille brukade bo i din cell. -Va?
Ja, innan du kom.
Han var rädd och skrek mycket.
Att veta det skrämmer dig säkert inte.
Du är starkare än vad jag är.
Hur ser du ut?
Vad menar du?
Blond, brunett?
Brunett.
Är du söt?
Jag måste se hemsk ut nu.
Han klippte av mitt hår.
Hur är din far?
Varför frågar du mig det?
Tja...
För att vara här får mig att tänka på...
Tja...
Jag är föräldralös.
När jag var liten
kände jag mig trygg med honom.
Jag kände att oavsett vad som hände så skulle han skydda mig.
Han är här igen.
Nej.
Nej, snälla!
Nej!
Lämna mig ifred!
Nej! Sluta!
Nej!
Sluta!
Ta inte på dig pyjamasen! Jag bjöd hem fader Iñaki på middag.
Det är utsökt!
Tack.
Den här kokotxas måste nästan vara syndig, Maritxu.
Var inte dum, Fader.
Jag vill ha inte mer. Tack.
-Mer vin, fader? -Visst.
Hur går jobbet?
Ungefär som ditt, bekännelser och helvete.
Jon!
Tror du verkligen på synd?
Är du orolig för dina synder?
Det som oroar mig är att inte kunna synda så ofta jag vill.
Lyssna inte på honom. Han gillar att skämta.
Känner du till citatet:
"Sonen ska inte straffas för sin fars synder"?
"Och inte heller fadern för sin sons. "
-Hesekiel 18. -Oj!
Du måste ha varit seminarienörden.
Nej, men jag...
Jag är nyfiken. Betyder den meningen nåt för dig?
Profeternas språk är oftast bildligt.
Ge mig inte det skitsnacket, Fader.
För mig betyder det
att synden inte är ett arv som går vidare från föräldrar till barn,
för Gud förlåter oss alla.
Det säger mig fortfarande inte mycket.
Nåväl, en sak är de små synderna som såna som jag bekänner, Fader.
Men har du aldrig hört nåt som fick dig att tänka:
"Gud må förlåta detta, men inte jag"?
Jag älskar dig, mamma.
Var kommer detta ifrån?
Du är så smart.
Har nåt hänt?
Jag kunde inte sova.
Inte jag heller.
Det kan jag tänka mig.
Vi ser ju inte samma saker.
Självklart gör vi det.
Vi ser en himmel full av stjärnor. Det är en vacker natt.
Ja. Men där du ser nåt vackert
och poetiskt, där ser jag nåt annat.
Jag ser data.
Det måste vara tufft att vara inne i ditt huvud.
Nej då.
För mig har saker ett språk.
Så världen är som en text som ska dechiffreras.
Därför tror jag att Ezequiel skickar ett meddelande
på ett språk som jag ännu inte förstår.
Jag åt middag med en präst som...
Min mamma gjorde kokotxas och det var...
-Kom till saken, Jon. -Visst. Ursäkta.
Vi pratade om det där citatet om våra föräldrars synder.
Jag tror att vad Ezequiel försöker berätta för oss är...
Antonia?
Antonia.
Vi barn betalar alltid för våra föräldrars synder.
Alltid.
Ezequiel skadar barnen för att straffa föräldrarna.
Fortsätt.
De har ljugit för oss allihop.
Allihop.
Ramón och Laura...
Det är uppenbart att Ramón Ortiz och Laura Trueba var rädda.
Men de var inte rädda för Ezequiel.
-Hon är min dotter! Förstår ni? -De var rädda för oss.
-Min dotter! -Jag behöver inte lyssna.
Vi borde sluta slösa bort varandras tid.
En rädsla starkare än begäret att rädda sina älskade.
Vi har alla hemligheter, men vissa av dem är obeskrivliga.
Det är vad Ezequiel vill ha av dem.
Att de ska erkänna sin skuld.
-Ett offentligt uttalande. -Just det.
Det är vad jag kom för att berätta.
I natt sover vi bättre.
Vila lite.
Du också.
Jon.
Ja?
Du riskerade ditt liv igår.
Bilen kunde ha träffat oss båda.
Det tänkte jag inte på. Då hade jag inte gjort det.
Det är inte sant.
Minns du när vi träffades och jag frågade om oljetankern?
Ingen hade nånsin svarat mig som du gjorde.
Min mamma säger att jag är skum.
Okej, det räcker.
Okej.
God natt, Antonia.
Att döma av avståndet mellan armbågen och handleden,
och storleken i förhållande till bilen,
skulle jag säga att Ezequiel är cirka 1,75 meter lång.
Då har vi honom ju.
Vi kan avgränsa det lite mer.
Av huden att döma är han runt 50 år gammal.
Nu har vi honom.
Har ni hört nåt mer om bilden?
Vi har skickat ut den till alla tatueringsstudior i Spanien.
-Vi har inte hört nåt än. -Så det kan inte bli värre.
Se där.
Det kan bli värre.
Godmorgon, chefen.
Kan vi få en minut i enrum, doktorn?
Självklart. Det är trots allt bara mitt labb.
MENTOR KONTOR
Laura Trueba skällde ut mig ordentligt.
-Stör henne inte igen. -Stör henne?
Vi försöker ta fast hennes sons mördare.
Teresa Robles är inte misstänkt.
Kvinnan bytte taxi halvvägs hem.
-Är inte det misstänkt? -Kommissarien.
Hon är Laura Truebas högra hand.
Det är bara naturligt att hon är rädd och vill skydda sin familj.
Så chefen har också en chef?
Laura behöver bara lyfta på luren
och få vår finansiering halverad av nån byråkrat i Bryssel.
Att para ihop dig med Gutiérrez var kanske ingen bra idé.
-Är det bättre? -Bryr du dig verkligen?
Att tänja på gränserna är en del av utbildningen.
Varför jag?
Tack vare en drivande oljetanker.
Ingen har nånsin svarat som du.
Människor med ditt geni är dömda till ensamhet.
Sen du var barn har du lärt dig en överlevnadsstrategi.
Att ligga lågt.
Har jag fel?
Jag ska visa dig ett annat sätt.
-Vadå för sätt? -Raka motsatsen.
Du är nästan där.
Men toppen du söker undgår dig.
Och du förstår inte varför.
För att nå den måste du vilja det.
Vill du det?
Du är inte ensam här, Scott.
Vill du bli vår drottning?
Jag avskyr sprutor.
Ingenting är gratis.
Snälla, nej!
Hur såg ditt ansikte ut innan du föddes?
6899, 6907, 6911, 6917,
6947, 6949...
Vi fick miraklet jag bad dig om, doktorn.
...7069, 7079,
7103, 7109...
7121, 7127, 7129...
Vi måste fixa det här nu.
Hjälp!
Nej!
Hjälp!
Hjälp! Nej!
Sluta! Nej!
Guzmán, min käre Guzmán.
Du har visst en ny kompis
som utreds av inrikesdepartementet.
Tänkte du inte berätta det?
Lejarreta, inte idag. Ser du inte att jag gör räkenskaper?
Det är lustigt, du gör alltid räkenskaper.
Men stämmer det?
Jag har inga hemligheter för dig.
Får min före detta svärfar veta drar han in mitt underhåll.
Dags att prata allvar.
Berätta allt du vet om Ramón Ortiz.
Vi kan lägga till andra på listan.
Vilken lista?
Listan över folk som ljuger för oss.
Är du med mig eller med honom?
Du förolämpar mig som polis, bög och infödd Bilbao-bo.
Då vet jag vad jag ska göra.
Jag hittar vägen.
Varför alla livvakter?
God morgon, mina herrar.
Jag behöver prata med señor Ortiz.
-Vore det möjligt? -Nej.
Bingo.
Ursäkta mig, fröken, du kan inte gå in där.
Hallå! Fröken, snälla! Det finns ingen väg ut där.
Hallå! Du, snälla!
Hallå! Fröken?
Ja, polisen? En främling har dykt upp i vår restaurang...
Kan ni skicka nån?
Längden på dina byxor är okej, men de är lite för långa.
-Slipsen ser bra ut. Och din också. -Vi har ett problem vid dörren. Kom ner.
Ring polisen.
Vad gör du här?
Jag har inte mycket tid. Inte din dotter heller.
De sa att jag inte skulle prata med dig.
Kommissarie Parras vet ingenting. Lyssna inte på honom.
Menar du att anti-kidnappningsenheten
inte kan sitt jobb?
Snälla, hör på...
Förlåt.
Du berättade inte allt för polisen.
Ezequiel ville ha nåt. Jag behöver veta vad.
Snälla.
Vi är kollegor.
-Det tar bara en minut. -Du går inte in.
Släpp henne!
-Jon! -Släpp henne, för fan!
Kom igen, Jon. Ge oss ett skådespel.
Släpp henne, för fan!
-Jag sa släpp henne! -Alla lugnar ner sig.
-Okej! -Vad i helvete gör ni två här?
-Snälla, hör på mig. -Nej!
Ni ska höra på mig och det ordentligt.
Kidnapparen vill inte ha pengar,
utan en offentlig bekännelse. Vi måste veta mer.
Dra härifrån eller tillbringa natten i en cell.
Det finns ingen anledning att kriga.
Vi är på samma sida.
På samma sida, din bög?
På samma sida som en tjallare?
Attans!
Vet du vad som just hände, tjockis?
En bög slog dig i ansiktet.
Det är över, Gutiérrez.
Känns det bra nu?
Det här känns alltid bra.
-Ursäkta, får jag en kniv? -Ska bli.
Den smällen kan stå oss dyrt.
Jag vet.
Vad menar du?
-Varsågod. -Tack.
Vet du vad?
Han har bett om det länge.
Bevisa att du är människa
och säg att du tyckte om att se mig göra det.
Du tänker inte fråga mig, va?
Nej.
Det är jag inte.
Men ibland, om man vill sova på natten,
finns det sånt man inte kan dölja.
Jag bad att förflyttas till Madrid.
Det var bäst för alla om tjallaren försvann.
Jag frågade inte.
Jag skulle kunna fråga dig om pillren igen.
När jag är stressad uppstår en obalans i min hjärnkemi.
Som om jag gick på högvarv.
Pillren gör mig långsammare.
De gör mig dummare.
Vilken lättnad.
Sandra.
Är du där?
Varför svarar du mig inte?
-Gjorde han dig nåt? -Han berättade vem du är.
Varför sa du inget?
Det spelar ingen roll.
-Bara att du och jag är... -Likadana?
Tänkte du säga "likadana"?
Hör på mig. Vi måste hålla ihop.
Den här killen våldtar mig.
Men dig lägger han inte ett finger på.
Så säg inte att vi är likadana. Varken här inne eller där ute.
Säg inte så.
Din far kommer att betala vad han än ber om,
och du blir fri.
Men jag är död
på botten av en tank, för ingen bryr sig om mig.
Nej, jag bryr mig om dig. Det gör jag.
Prata inte strunt.
Hora.
När jag var här senast gjorde du yoga eller meditation eller nåt.
Nåt sånt.
Det såg inte ut som Zumba.
Nåt sånt, Jon.
Ser jag inte fin ut?
Jo, du ser...
Du är fin, men du kan bli ännu finare.
Får jag?
Et voilà!
Nu går vi.
Du är trött.
Ja, efter den dag vi haft. Är inte du?
Jag blir inte trött så lätt.
Fördelarna med att vara en Terminator.
Du borde gå hem.
Och du borde lära dig att stänga dörren,
för din egen säkerhet.
Allvarligt, du kan gå.
-Är du säker? -Ja.
Taxibilar kör förbi hela tiden.
Titta!
Antonia...
-Jag måste berätta nåt för dig. -Jag vet om Bilbao.
Du gjorde det du måste.
INRIKESDEPARTEMENTET ANSIKTSANALYS
Ursäkta, det här är inte rätt väg.
Jag har sett fram emot att träffa dig, Ezequiel.
Vad är det du vill ha?
Det spelar ingen roll.
Jag ser att du gillar gåtor.
Jag har en till dig.
Hur såg ditt ansikte ut innan du föddes?
Ska du döda mig?
Du förstår fortfarande ingenting.
"Nu ser vi
"en gåtfull spegelbild.
"Men då skall vi se ansikte mot ansikte. "
"RÖD DROTTNING" GÓMEZ-JURADO
Undertexter: Sara Ritzén Awunor
Kreativ ledare Sanna Greneby