Bilita mpash.
Com?
Ho sabia.
Aquesta és difícil.
Bilita mpash?
Reconec l'arrel.
Àfrica central?
Branca… Níger-Congo?
Bantú.
Total, que no en tens ni idea.
Tu guanyes.
Visca!
Per fi ho he aconseguit.
Quina bona pinta. Gràcies.
Perdona, ens pots portar dos cafès?
-Esclar, senyor. -Gràcies.
Has insistit a sopar junts per dir-me "bilita mpash".
I perquè flipessis amb el flamenc.
I per regalar-te aquest vestit que et queda tan bé.
Aquest sopar m'ha costat mes i mig de planificació
i unes quantes visites a la Biblioteca Nacional.
Ho he fet perquè entenguis una cosa.
Quina?
Res.
Perquè, si no entens res,
però ho sents tot…
entendràs el que signifiques per mi.
-Ho sento. -Cap problema.
No passa res.
M'ho rentaré al lavabo i de seguida estarà sec.
No hi ha ningú al lavabo. Té tres minuts, com a màxim.
-Què vol? -Avisar-la.
A vostè i a l'organització.
Tregui de la butxaca el que m'hagi d'ensenyar.
Què?
-Una CCTV de Londres? -Exacte.
Abans-d'ahir era a Londres, però es mou molt ràpid pel món.
Es fa dir Mr. White.
Qui és i què té a veure amb mi?
És l'home més intel·ligent del món.
I, per tant, el seu pitjor enemic, Antonia Scott.
-Què li he fet? -Res.
I tot.
Ser la Reina Roja.
Sap massa coses.
Allò de València va cridar l'atenció.
Crec que ja és a Madrid.
Ve per vostè. Això vol dir que abans em buscarà a mi.
Vol destruir Reina Roja.
Sisplau, escolti'm. Per fer-ho, acabarà amb vostè.
I amb tothom qui estima.
-M'estic quedant sense temps. -Salvi'ns. A tots dos.
Ho faré tan bon punt em digui qui és.
El seu botxí.
Ei, t'has aixecat.
Estàs bé?
Sí, però me'n vull anar a casa amb tu.
Som-hi, doncs.
UNA TRUITA
Hòstia, Antonia. Gràcies a Déu. On ets?
Encara no ho sé.
No has anat a l'hospital, què ha passat?
-Bilita mpash. -Com?
És bantú.
-Vol dir "somnis de felicitat". -Somnis de felicitat?
Potruak! Que en euskera vol dir "els meus collons!" On ets?
COMPARTIR UBICACIÓ
Navalquejigo?
Què hi fots, allà? Segur que no hi has anat a comprar.
Estava adormida.
L'Ezequiel m'ha segrestat.
-Que l'Ezequiel…? -M'ha drogat.
-Que l'Ezequiel t'ha segrestat? -Porta'm roba de recanvi.
Obre la porta com puguis.
Sisplau!
Lavapiés.
La Finca.
L'hipòdrom.
Plaça d'España.
Antonia!
XORA MODA ACOMIADA 3.000 PERSONES
PROU DESNONAMENTS HIPOTEQUES ABÚS!
ALTAMIRA, MULTA HISTÒRICA PER DESNONAMENTS IL·LEGALS
Mira que és...
No em tornis a penjar així. Estava preocupat.
No tenim temps per això. Marxem.
"Per això"?
No penso marxar sense buscar algun rastre del malparit.
Dins ha deixat una prova, però fora no.
Menys les rodes del taxi,
però no cal identificar-lo. Ja sé la matrícula.
Anem?
Així no, Antonia. Així no.
Gràcies per venir a buscar-me?
Torna-m'ho a fer i em menjaré aquest cap tan brillant que tens
i les teves superidees amb patates.
T'ha quedat clar, princesa?
Que si t'ha quedat clar.
Molt bé.
-On anem? -A La Finca.
M'estàs espantant.
Em vas mentir.
Ho sento.
Perdona'm.
Realment no ets aquí, oi?
No.
Què vols?
Dir-te una cosa.
Encara que no t'ho mereixes.
Quan aquest monstre
em va violar…
No.
No. Sisplau, no.
No!
Portava un manat de claus a la butxaca.
Les claus de totes aquestes portes.
Espera!
Sandra.
Què fas?
Hi ha una rajola trencada.
Et trauré d'aquí.
Però amb una condició.
M'has d'ajudar a matar-lo.
Digue'm que m'ajudaràs a matar-lo.
Ja tornes a callar?
No parles.
Per què no parles?
Hi ha coses que no entenc.
Com amb les paraules.
Algunes no les entenc, però en busco el significat.
T'he espantat.
No era la meva intenció.
Gairebé hi som.
Per què tornem a La Finca?
Per veure si el taxi de l'Ezequiel hi va portar el cos de l'Álvaro.
L'Ezequiel em va portar allà a veure un mural.
Ja t'ho he dit: tot és un missatge.
-Un missatge en un mural? -Sí.
Hi ha un taxi amb una matrícula.
Continua.
Per què no m'ha matat?
Està bé, l'Ezequiel…
-Què et vol dir? -Que seguim el taxi.
La matrícula és EGJ0105, rei.
M'és igual la matrícula.
Ja els ho vam dir: no els podem donar cap informació.
Saps que podria trobar una raó per arrestar-te, oi?
Ja, però em paguen per callar.
No dirà res. Marxem.
SEGURETAT HEIRES
Callar o no callar és una decisió de vida, rei.
Dius que et paguen callar i fas veure que t'és igual,
però sé que no és veritat.
T'enfades quan veus un gos abandonat.
Presentes queixes a l'oficina del consumidor.
Vols ser professor d'educació física.
I fas veure que ets heterosexual perquè no vols fer mal al teu pare
ni a la teva preciosa nòvia,
que vol tenir fills amb tu d'aquí uns anys, però…
ets gai.
I potser penses que no dir res
és la millor decisió que pots prendre, però la veritat és que tens por.
Només dic que, si ets com crec que ets,
sí que t'importa el que va passar allà.
I no et paguen prou per callar…
bombó.
Ei! Què fas?
D'acord, quina matrícula era?
EGJ0105.
Aquella nit hi havia una festa.
Una festa?
-No ens consta. -Ho vaig dir als policies.
-Quins policies? -No ho sé, els altres.
Ens van dir que no parléssim de la festa.
Tomás, torna'm el llibre. No tenim autorització.
De qui era la festa? D'un futbolista?
No.
Dels altres.
De quins altres, hòstia?
Mira, l'he trobat. Has dit EGJ0105?
REGISTRE DE VEHICLES
-3:17 de la matinada. -Aquesta informació és confidencial.
M'ha dit que m'arrestaria.
-Podem veure les imatges? -Esclar que no.
-Tenen una ordre? -Saps que aquí no serveixen de res.
Doncs això.
Toqueu el dos.
Ja sé què fer. Arrenca.
A la dreta.
Qui creus que són? Els altres, vull dir.
Si no són futbolistes, són artistes o polítics.
És un polític.
-Quins polítics hi viuen? -Molts, però no és un polític.
La 242 ha parlat.
No m'ho diràs, oi?
Total, només soc un escuder…
Si no és un futbolista, un artista, ni un polític, qui és, reina?
No…
Toca't els ous amb els altres.
Com sabies tot allò del guàrdia jurat?
Has sentit mai a parlar del "gaidar"?
Sabies tot allò per una intuïció aleatòria?
Per una intuïció aleatòria…
i pel Grindr.
1111.
Vam fer match quan vam venir l'altre dia.
Vaig xafardejar una mica, li vaig mirar les fotos i…
quan estava a punt de fer-me una palla, vaig veure que tenia nòvia
i em vaig deprimir.
Què mires tu?
Un vídeo.
No fotis.
-Un vídeo de què? -De com jugar al blackjack.
I per què en vols aprendre?
Està com una cabra, però em cau bé.
No vinguis. Torno d'aquí 10 minuts.
"Sí, senyoreta Escarlata. "
Qui em va parir.
Doncs no em calien 10 minuts.
Què és això?
Els 10.000 euros que acabo de guanyar.
Com ho has fet?
He comptat les cartes, com al vídeo.
I per a què ho has fet, Antonia?
I què, guapo, sortiràs amb mi?
Em portaràs problemes.
Necessites problemes.
Volem fer un tracte.
Un suborn?
Motivació extra.
Mai suborn. Oi?
Ja n'hi ha prou! M'esteu tocant els collons!
És l'última cosa que voldria fer.
Llavors, què voleu?
Donar un cop d'ull a les imatges de la nit de la festa.
Bona nit. Venen a la festa?
Sí, venim a la festa.
Noms, sisplau?
-Ahmed. -Mohammed.
3:05.
Els dos bromistes. Següent.
3:12. Les animadores.
Espera, les 3:17 no hi són.
-Dius que el taxi va venir a les 3:17, no? -Sí.
Ho vull veure.
Hi ha un glitch.
-Un què? -Hi ha un glitch a les 3:17:15.
Ho veus?
Mira la diferència entre les 3:17:14 i les 3:17:15. És obvi.
-Hi ha un glitch. -Sí, hi ha un glitch.
Deuen haver manipulat la càmera.
Ho hem de comprovar.
Ni de conya. D'aquesta garita no surt ningú.
Mira, guapo de cara,
ella diu que hi ha un glitch.
No tinc ni puta idea què és un glitch, però sé que 10.000 € són molts calés.
Així que aixeca el cul i tira.
No… Jo no hi penso pujar pas.
T'he dit que pensis?
-T'he dit que hi pugis. -No.
Aquesta gent ve cada setmana. Ens tenen controlats.
Ja ho faig jo.
-Jo no en vull saber res, eh? -Molt bé.
Què va passar?
Van matar una persona.
El fill d'algú important.
Un nano. El van matar d'una manera horrible.
Creiem que el taxi va fer servir la festa per entrar el cos.
L'assassí sabia que farien els ulls grossos.
-S'han revisat les càmeres recentment? -Sí.
-Cada setmana. -La setmana de la festa també?
Sí. Dos o tres dies abans, crec.
Està punxada.
Al recinte hi ha 76 càmeres, dues patrulles de seguretat al perímetre,
registre de moviment amb ultraviolats, i em porteu aquest nyap?
No és un nyap.
És un glitch.
Es pot veure qui hi ha dins?
Dins del cotxe no. Potser al reflex de la garita.
L'únic que puc assegurar és que davant hi anaven dues persones.
No val com a pista, no?
No.
És un nus gordià.
Un nus gordià és el que hi ha aquí de la gana que tinc.
M'has espantat, he sortit de casa sense esmorzar,
hem estat tot el dia amunt i avall i n'estic fins als collons.
I com hi ha Déu,
que avui em fotré una migdiada de pijama i orinal.
Disculpin, senyoretes, però la gana treu el meu ogre interior.
Tu muts i a la gàbia!
I tu, CSI, ja ens pots donar alguna cosa per seguir investigant.
Petonets!
Insisteixo: prefereixo anar a la cafeteria.
Insisteixo: prefereixo ballar l'Aserejé mil vegades
que tornar a aquella cafeteria de merda.
Sisplau.
Bonica.
Tu deus ser l'Antonia.
Quin ensurt que ens has donat, reina.
Però, si aquell boig no t'ha fet res,
per què t'ha segrestat?
Per enviar-nos un missatge.
Quin missatge?
Encara no ho sabem, però ens ha dirigit a una pista.
El taxi amb què la va segrestar.
El van fer servir per dur el cos a la mansió de la Trueba.
Van aprofitar una festa per esquivar el control.
El truc del gorrer.
I tot això ho has descobert tu, potxola?
Amb la meva ajuda, amatxu.
Que emocionant ser investigadora.
De què era la festa?
"De què" no.
"De qui. "
-Dona-li una mica d'aigua. -Té, beu.
No t'ofeguis, nena.
Gràcies.
Va, treu-ho: de qui era la festa?
La Toñi estarà encantada de dir-t'ho.
Però, primer, mengem-nos la truita.
Es mor de ganes de provar-la.
De debò? Quina il·lusió.
L'Antonia és experta en truites de patates.
Concretament, en pintxos de truita de patates.
Mare meva, quina pressió.
Com una competició.
Té, xata. Bon profit.
Té, fill.
Gràcies, amatxu.
Ramè.
Què?
Què vol dir això?
Vol dir que està de mort, ama.
De mort.
¿Li has dit que estem enmig d'un cas de segrest molt important
-i que no tenim temps per això? -Sí.
-No t'ha fet cas. -Com sempre.
Anem al límit. He dormit al despatx.
El meu fill em va demanar que li comprés Krispies.
-I no he sentit el missatge. -Millor, porten massa sucre.
I el cabronàs del meu cap vol un informe. Saps quin dia és avui?
-Sí. -Sí? De debò?
Sorpresa!
Per molts anys, amor.
Ho hem sentit tot.
Per molts anys, Parra.
-Cap. -Sé que són dies durs.
Mira qui ha vingut.
Gràcies a tothom.
Soci!
Quant de temps!
-Com estàs? -Bé.
Tenim novetats?
No gaires.
Agent Sanjuán. Digui'm?
O potser sí.
Joventut, diví tresor. Mira que bé que s'ho passen.
Si sempre es barallen.
Només fan broma.
Ja ho saps. Han de fer espectacle.
No et preocupis. No em fa res canviar.
Ho poso per ell.
Ell dorm.
Treballa massa.
-Són les mones aranya... -I això?
No… No m'agraden els primats.
Excepte el meu.
Vostè i en Jon es porten molt bé.
Ell és tot el que tinc i jo soc tot el que té.
Però m'agradaria que fos diferent.
Saps que amb els anys que fa que és a Madrid no havia fet ni un amic?
-M'agrada veure'l amb tu. -Sí?
Per què?
Perquè necessita cuidar.
En Jon li ha dit que no m'agrada que em toquin?
-Sí. -I per què no para de tocar-me?
Perquè ho necessites, maitia.
És estrany.
No ho sé.
Vostè és molt…
persuasiva.
Fa moltes coses que no entenc.
Què has d'entendre?
Per ser la Sherlock espanyola, hi ha coses que se t'escapen.
No és vídua. És mare soltera.
El pare del Jon va marxar, per això no hi ha fotos seves.
És basca, d'un poble d'interior.
Però va estudiar. Poc comú en la seva època.
Però ho va fer per tirar endavant amb ell.
És farmacèutica.
Es nota per la disposició dels medicaments que pren per dormir,
però que no li funcionen.
Per això li agrada veure'l dormir.
Perquè voldria poder dormir com ell.
Encara que ara ja fa 2 minuts i 20 segons que està despert
i ens escolta.
Oi que és un espectacle, ama?
És l'Aguado.
-Hi ha novetats. -Ei, espera.
-Necessito un cafè. -No.
El vestit ja s'ha assecat. No te'l vols endur?
-Sí, me l'enduc. -D'acord.
-Hora de la trucada? -15:55, fa 25 minuts.
-Hora en què han arribat els companys? -16:10, fa 10 minuts.
Puta merda, Sanjuán.
Deu minuts més tard de l'única pista fiable que hem tingut?
Han localitzat la dona que ha trucat?
No.
-Les càmeres han captat el taxi? -Ho estan comprovant.
Una sabata de marca?
És de la talla de la Carla Ortiz. Estem analitzant l'herba.
Van robar el taxi fa una setmana.
Ho han netejat tot, però esperem poder trobar empremtes.
Segurament, la dona que ha trucat coneix el segrestador.
La festa sorpresa va ser idea teva?
Gràcies.
-Guapa! Estic col·locat. -Per variar.
Em tatuaré una cosa a la cara.
No et tatuaré la cara. Te'n penediràs.
Ja l'hi vaig dir a la tia aquella…
-Aguado. -Això.
Se'l va fer aquí i ja està.
Com en pots estar tan segura si gairebé no es veu?
Perquè és la serp del meu pare, és inconfusible.
Mireu, crec que és aquesta.
L'és.
Tens els noms de les persones?
El meu pare sol ser molt metòdic, però no tinc res més.
Només aquesta foto.
Podem parlar amb ell per si recorda res?
Va tenir un ictus fa sis mesos.
No parla.
M'ocupo del taller, però no és el mateix.
Ell és el millor.
Com es diu?
Daniel.
És per consum privat. El te li va bé a mon pare.
Fa molt bona olor.
Segur que se li posa molt bé.
No sé si m'estàs prenent el pèl.
No.
Busquem un home amb aquest tatuatge.
Necessitem la vostra ajuda.
Ens pots dir res més?
No, em sap greu. Va passar abans que mon pare…
Jo també vull ser lliure.
-Espera… -Què passa?
Necessita més llum.
I moure-li la cadira de tant en tant.
Ha de poder canviar el focus. Si no, literalment, l'estàs torturant.
Daniel.
Recorda a qui li va fer aquests tatuatges?
N.
B.
Q.
NBQ.
Policies del subsol.
Aquesta és la cel·la.
Fa aproximadament 10 per 10 metres.
Està recoberta de rajoles blanques
perquè sigui més fàcil netejar la sang de les víctimes.
Pel que sembla, aquí pengen les víctimes.
Com jo.
Perquè es dessagnin millor.
He de sortir d'aquí, papà.
I què penses fer?
Esperar que jo ho solucioni tot?
Com sempre.
Esclar que no.
Tinc un pla.
Sandra.
-Sandra! -Deixa'm estar.
-No m'has respost. -Escolta'm.
He decidit que ho faré.
El què?
Matar-lo.
N'estàs segura?
Series capaç de clavar-li la rajola al coll, la cara i els ulls?
Tants cops com faci falta.
A qui visitem a Cuatro Vientos?
A l'únic que encara és viu. Hem tingut sort.
1997, quan es va fer el tatuatge, va ser la primera promoció.
Només quatre van aprovar l'examen.
Dos van morir. Un, en una explosió i l'altre, de càncer.
El tercer viu a Alemanya,
però va sortir a la tele la nit de la mort,
així que el descartem.
A quin programa?
No facis preguntes irrellevants.
Només queda aquest.
Encantat, Ezequiel.
-Tu et quedes fora. -Soc la teva superior.
I jo, el teu escuder. Et quedes fora.
Jon!
-Jon, para! -Digue'm on és!
-On és? -Jon, para!
No és l'Ezequiel.
Ell no conduïa.
Al taxi hi havia una empremta.
Un poli de l'NBQ?
La seva adreça actual i l'ordre, perquè hi pugueu entrar.
El tenim. No podem perdre el temps.
Som-hi! El tenim!
¿Sap si hi ha algú, fins i tot d'una altra promoció,
que tingui el tatuatge de l'NBQ?
No ho crec.
Aquests tatuatges van portar cua.
I això que no eren ni l'emblema oficial de la unitat.
Per què van portar cua?
No els ho ensenyen a l'escola d'espies?
No som espies.
Pot deixar les meves revistes porno al calaix?
A veure…
Vostè, l'Álvarez, el Quiroga i el Fajardo són els únics que teniu aquesta marca.
L'Álvarez no té res. Va morir de càncer.
El Quiroga es va tornar maricó i va marxar a Alemanya.
Ara només li importen les mariconades.
Hi ha maricons per tot arreu. Són una puta plaga.
El Fajardo també és mort?
Més aviat…
evaporat.
Com que evaporat?
Va estar ingressat en un psiquiàtric durant molt de temps,
després de l'accident de la seva filla.
Mai en va superar la mort.
Van dir que estava bé per sortir, però…
no ho estava.
Escollia les missions més perilloses,
fins que va explotar en aquell túnel.
Els de dalt van dir que era un suïcidi…
Però van passar coses estranyes.
Mai no van trobar el cos.
Evaporat.
Parra.
Què passa ara, Scott?
-Nicolás Fajardo. -Què en saps?
Era policia de l'NBQ.
Es va suïcidar al subsol de Madrid i mai van trobar el cos.
-Pensem que podria ser l'Ezequiel. -Quina novetat.
Hem trobat un taxi amb matrícula EGJ0105
en un solar, amb les empremtes del Fajardo.
Sabem on viu. Anem a detenir-lo.
Que ni us passi pel cap venir.
Què t'ha dit?
Tenen la seva adreça. Van a detenir-lo.
I nosaltres què cony hi pintem?
No em va matar. Juga amb enigmes.
Continua.
Tu creus que deixaria un taxi abandonat en un solar per casualitat?
On anem?
Al manicomi.
Càgon tot. No m'agrada que sàpiguen això del Fajardo.
-Quant trigarem? -Una hora.
Vinga.
Atrapem aquest fill de puta!
Atrapem aquest malparit!
BASAT EN REINA ROJA DE GÓMEZ-JURADO
Subtítols: Neus
Supervisor creatiu Roger Peña