Bravo!
Bilita mpash.
Ce?
Știam.
Asta e grea.
Bilita mpash?
Știu rădăcina.
Africa Centrală?
Încrengătura... Niger-Congo?
Bantu.
Deci habar n-ai.
Tu câștigi.
Da!
Am reușit până la urmă.
Arată delicios. Mulțumesc.
Scuze, ne puteți aduce două cafele?
- Desigur, dle. - Mulțumesc.
Ai insistat să mă scoți la cină doar ca să-mi spui bilita mpash.
Și ca să te cuceresc cu flamenco.
Și ca să-ți dau rochia asta care-ți vine așa de bine!
Antonia, mi-a trebuit o lună jumătate să organizez cina asta.
Și câteva vizite la Biblioteca Națională.
Am făcut toate astea ca să înțelegi ceva.
Ce anume?
Nimic.
Pentru că dacă nu înțelegi nimic,
dar simți totul...
vei înțelege ce însemni pentru mine.
- Îmi pare rău. - E în regulă.
E în regulă.
Serios. O spăl în baie și se usucă imediat.
Nu e nimeni în toaleta bărbaților. Aveți cel mult trei minute.
- Ce vreți? - Să vă avertizez.
Pe dv. și pe organizația dv.
Scoateți din buzunar ce vreți să-mi arătați!
Ce e asta?
- O imagine de pe cameră din Londra. - Așa e.
A fost în Londra acum două zile, dar se mișcă repede în jurul lumii.
Își spune dl White.
Cine e? Ce legătură are cu mine?
E cel mai inteligent bărbat din lume.
Așadar, e cel mai mare inamic al dv. , Antonia Scott.
- Ce i-am făcut? - Nimic.
Și totul.
Sunteți Regina Roșie.
Știți ce n-ar trebui să știți.
Ce s-a întâmplat la Valencia n-a fost discret.
Cred că e deja în Madrid.
Vine după dv. Asta înseamnă că va veni după mine întâi.
Vrea să distrugă Regina Roșie.
Ascultați-mă! Ca să facă asta, va încerca să vă omoare pe dv.
Și pe toți cei dragi ai dv.
- Rămân fără timp. - Salvați-ne! Pe amândoi.
O fac imediat ce-mi spuneți cine sunteți.
Călăul dv.
Aici erai.
Ești bine?
Da, dar prefer să merg acasă cu tine.
Haide, atunci!
REGINA ROȘIE
O OMLETĂ
La naiba, Antonia! Slavă Domnului! Unde ești?
Nu știu încă.
Nu ai fost la spital aseară, ce s-a întâmplat?
- Bilita mpash. - Ce?
E în bantu.
- Înseamnă „vise fericite”. - Vise fericite?
Potruak! Așa se spune în bască la „pe naiba”! Zi-mi unde ești!
PARTAJEAZĂ LOCAȚIA
Navalquejigo?
Ce naiba faci acolo? Sigur nu te-ai dus la cumpărături.
Ți-am spus, dormeam.
Ezequiel m-a răpit.
- Ezequiel te-a răpi... - M-a drogat.
- Ezequiel te-a răpit? - Adu-mi un schimb de haine!
Să vedem cum deschizi ușa acum.
Te rog!
Lavapiés.
La Finca. Parcul Retiro.
Hipodromul.
Plaza España.
Antonia!
XORA MODA CONCEDIAZĂ 3.000 DE ANGAJAȚI
OPRIȚI EVACUĂRILE IPOTECILE SUNT ABUZIVE
ALTAMIRA PRIMEȘTE O AMENDĂ ISTORICĂ PENTRU EVACUĂRI ILEGALE
Ce...
Nu-mi mai închide așa! Am fost îngrijorat.
Nu e timp pentru așa ceva. Haide!
Așa ceva?
Nu plec până nu verific dacă nenorocitul a lăsat vreo urmă.
A lăsat dovezi înăuntru, dar nu aici.
Mai puțin urmele din taxi,
dar nu trebuie identificat. Știu numărul de înmatriculare.
Mergem?
Nu e acceptabil, Antonia.
Mulțumesc c-ai venit după mine?
Mai fă-mi asta o dată și-ți înfulec capul ăla talentat
cu ideile tale geniale ca garnitură.
E clar, dulceață?
E clar, am întrebat?
Bun.
- Unde mergem? - La Finca.
Mă sperii.
M-ai mințit.
Îmi pare rău.
Iartă-mă!
Nu ești cu adevărat aici, nu-i așa?
Nu.
Ce vrei?
Să-ți spun ceva.
Chiar dacă nu o meriți.
Când monstrul ăla
m-a violat...
Nu.
Nu. Te rog, nu.
Nu!
Avea niște chei în buzunar.
Cheile de la mai multe uși.
Stai!
Sandra.
Ce faci?
Una dintre plăci se desprinde.
O să te scot de aici.
Dar cu o condiție.
Trebuie să mă ajuți să-l omor.
Spune-mi că o să mă ajuți să-l omor.
Taci acum?
Nu vorbești.
De ce nu vorbești?
Sunt lucruri pe care nu le înțeleg.
La fel și unele cuvinte.
Uneori nu le înțeleg, dar le caut sensul.
Te-am speriat.
Nu am vrut să fac asta.
Aproape am ajuns.
De ce ne întoarcem la Finca?
Să vedem dacă taxiul lui Ezequiel a dus cadavrul lui Álvaro Trueba în seara aia.
Ezequiel m-a dus în casa aia ca să-mi arate o pictură murală.
Ți-am spus din prima zi, totul e un mesaj.
- Un mesaj într-o pictură murală? - Da.
Apare un taxi cu o plăcuță de înmatriculare.
Continuă!
De ce nu m-a omorât?
Bine, Ezequiel...
- Ce încearcă să-ți spună? - Să urmărim taxiul.
Numărul de înmatriculare e EGJ0105, scumpule.
Nu-mi pasă care e numărul de înmatriculare.
Deja v-am spus că nu vă putem da informații.
Știi că pot cere să fii arestat, nu?
Da, dar sunt plătit să tac.
Nu o să vorbească. Haide!
HEIRES SECURITATE
Să taci sau nu e o alegere, scumpule.
Spui că ești plătit să taci și te prefaci că nu-ți pasă,
dar eu știu că nu e așa.
Ești genul de tip care se supără când vede un câine vagabond.
Faci plângeri la Protecția consumatorului.
Vrei să fii profesor de educație fizică.
Și te prefaci că ești heterosexual ca să nu-ți superi tatăl
sau iubita drăguță,
care vrea copii cu tine în câțiva ani, dar...
ești gay.
Poate crezi că să nu spui nimic
e cea mai bună decizie, dar adevărul e că ești speriat.
Spun doar că, dacă ești cine cred că ești,
îți pasă de ce s-a întâmplat aici.
Și nu ești plătit destul să taci...
arătosule.
Hei! Ce faci?
Bine, care era numărul de înmatriculare?
EGJ0105.
A fost o seară aglomerată. O petrecere.
O petrecere?
- N-am știut. - Le-am zis celorlalți polițiști.
- Care polițiști? - Nu știu, ceilalți.
Au zis să nu menționez asta fiindcă nu avea legătură cu cazul vostru.
Tomás, dă-mi cartea! Nu suntem autorizați să facem asta.
A cui era petrecerea? A unui fotbalist?
Nu.
A celorlalți.
Care ceilalți, la naiba?
Bine, uite! Ai spus EGJ0105? Bine.
ÎNMATRICULARE VEHICULE
- Ora 3:17. - Informația aia e confidențială.
El e polițist și a spus că mă arestează.
- Putem vedea înregistrarea de pe cameră? - Sigur că nu.
- Aveți mandat? - Știți că-s degeaba aici.
Asta e!
Acum, valea!
Știu ce să fac. Condu!
Fă dreapta!
Cine crezi că sunt? Ceilalți.
Dacă nu-s fotbaliști, sunt ori artiști, ori politicieni.
Sigur e politician.
- Ce politician locuiește acolo? - Mulți dintre ei, dar nu e politician.
A vorbit 242.
N-ai de gând să-mi spui, nu?
Sunt doar scutierul tău...
Dacă nu e fotbalist, artist sau politician, ce e, regina mea?
Nu...
Nu se poate așa ceva, la naiba!
De unde ai știut toate lucrurile alea despre paznic?
Ai auzit vreodată de „gaydar”?
Ai dedus toate lucrurile alea intuitiv?
Intuitiv...
și datorită Grindr-ului.
1111.
Ne-am conectat când am fost aici zilele trecute.
L-am urmărit un pic, m-am uitat la pozele lui și...
când să mă masturbez cu ochii la el, am văzut că are iubită și...
m-am deprimat.
Deci, ce urmărești?
Un videoclip.
Pe bune.
- Despre ce? - Despre cum se joacă blackjack.
Și de ce ai vrea să înveți?
GRAND CAZINO
E nebună de legat, dar îmi place de ea.
Stai aici! Mă întorc în zece minute.
„Da, domnișoară Scarlett. ”
La dracu' cu asta!
Nici nu mi-au trebuit zece minute.
Ce e aia?
Zece mii de euro. Tocmai i-am câștigat la blackjack.
Cum s-a întâmplat asta?
Am numărat cărțile, ca în videoclip.
De ce ai făcut asta, Antonia?
Ieșim la o întâlnire, frumosule?
O să-mi faci probleme.
Ai nevoie de probleme.
Vrem să facem o înțelegere.
O mită?
Motivație suplimentară.
Niciodată mită. Corect?
Ajunge! Mă lovești sub centură!
E ultimul lucru pe care aș vrea să-l fac.
Ei bine, ce vrei?
Să văd înregistrarea de pe cameră din seara petrecerii.
Bună seara! Ați venit la petrecere?
Da, am venit la petrecere.
Cum vă numiți?
- Ahmed. - Mohamed.
Ora 3:05.
Doi glumeți. Următoarea.
Ora 3:12, animatoarele.
Stai, 3:17 nu e acolo.
- Ai spus că taxiul a fost aici la 3:17. - Așa e.
Arată-mi!
Este un glitch.
- Ce? - Este un glitch la 3:17:15.
Vezi?
Uită-te la diferența dintre 3:17:14 și 3:17:15. Este evident.
- Este un glitch. - Da, este un glitch.
Sigur au umblat cumva la cameră.
Trebuie să verificăm.
În niciun caz. Nimeni nu pleacă de aici!
Uite, frumușelule,
ea spune că e un glitch.
Habar n-am ce e un glitch, dar știu ce înseamnă zece miare.
Așa că ridică-te și fă pași!
Nu... Nu cred că vreau să urc acolo.
Ți-am spus să gândești?
- Ți-am spus să urci. - Nu.
Tipii ăștia vin aici săptămânal. Ne cunosc.
O fac eu.
- Nu vreau să mă bag. - Bine.
Ce s-a întâmplat în seara aia?
Cineva a fost ucis.
Fiul cuiva important.
Un puști. A fost ucis într-un mod oribil.
Credem că taxiul a adus trupul aici, profitând de petrecere.
Ucigașul știa că se dăduse ordin să se închidă ochii.
- Camerele au fost verificate recent? - Da.
- Le verifică săptămânal. - Și în săptămâna petrecerii?
Da. Cu două, trei zile înainte, cred.
E ascultată.
Sunt 76 de camere în complex, două patrule de securitate în jur,
senzori de mișcare cu lumină ultravioletă și îmi aduceți prostia asta?
Nu e o prostie.
E un glitch.
Se poate vedea cine e înăuntru?
Nu în mașină, dar poate în reflexia de pe cabina paznicului.
Pot spune sigur doar că erau doi oameni în față.
Nu e cine știe ce indiciu, nu?
Nu.
Este un nod gordian.
Mi-e atât de foame încât am un nod gordian aici.
M-ai speriat. A trebuit să plec de acasă fără să iau micul-dejun.
Am hoinărit toată ziua și m-am săturat până peste cap de asta.
Și, Dumnezeu mi-e martor,
subsemnatul doarme toată ziua în pijamale azi.
Iertați-mă, doamnelor, dar foamea scoate ce e mai rău din mine.
Nicio vorbă!
Și tu, dnă CSI, mai bine ne-ai găsi o pistă!
Pa-pa!
Insist. Prefer să mănânc la cantina obișnuită.
Insist. Prefer să ascult și să dansez pe Aserejé de o mie de ori
decât să mă întorc la cantina aia de rahat.
Te rog.
Frumoaso.
Cred că ești Antonia.
Eram îngrijorați pentru tine, dragă.
Dar dacă nebunul ăla nu ți-a făcut nimic,
de ce te-a răpit?
Ca să ne transmită un mesaj.
Ce mesaj?
Nu știm încă, dar ne-a condus la un indiciu.
Taxiul în care a fost răpită.
Tipii ăia au folosit taxiul pentru a duce cadavrul la casa familiei Trueba
și au profitat de o petrecere ca să treacă neobservați.
Trucul pomanagiilor.
Și ți-ai dat seama de toate astea, dragă?
Cu ajutorul meu, mamă.
Să fii detectiv sună palpitant.
Ce petrecere a fost?
Nu „ce”.
„A cui”.
- Dă-i niște apă! - Poftim, bea!
Nu te îneca, copilă!
Mulțumesc.
Bine, scuipă tot! A cui petrecere era?
Toñi va fi bucuroasă să-ți spună asta.
Dar mai întâi, hai să mâncăm omleta de cartofi!
Moare de poftă.
Serios? Mă bucur să aud asta.
Antonia e expertă în omlete de cartofi.
În pinchos de omletă de cartofi, mai exact.
Doamne, ce stres!
Ca la o competiție.
Poftim, dragă! Poftă bună!
Poftim, fiule!
Mulțumesc, mamă.
Ramè.
Ce?
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că e al naibii de bună.
Teribil de bună.
I-ai zis lui Rodríguez că e cazul carierei noastre
- ... și că n-avem timp de asta? - Da.
- N-a ascultat. - Nu ascultă niciodată.
Suntem copleșiți. Eu am dormit în birou.
Copilul meu mi-a lăsat mesaj să-i cumpăr cereale.
- Nici nu l-am ascultat. - Bine, conțin prea mult zahăr.
Și șeful meu afurisit îmi cere un raport. Știi ce zi e?
- Eu... Știu. - Da? Știi?
Surpriză!
La mulți ani, dragă!
Am auzit totul.
La mulți ani, Parra!
- Șefu'. - Știu că zilele astea sunt grele.
Uite cine este aici!
Mulțumesc tuturor!
Amice!
Nu ne-am mai văzut de mult.
- Cum mai ești? - Bine.
- Alo? - Vreun progres?
Mă tem că nu.
Sunt ofițerul Sanjuán.
Sau poate că da.
Bucuriile tinereții! Uite ce mult se distrează!
Mereu se ceartă în programele alea.
Dar glumesc doar.
Știi, ca să crească audiența.
Nu-ți face griji! Nu mă deranjează să schimb canalul.
Lui Jon îi place.
Dar el doarme.
Muncește prea mult.
- Maimuțele păianjen... - Ce spui de asta?
Nu-mi... Nu-mi plac primatele.
Mai puțin al meu.
Dv. și Jon vă înțelegeți foarte bine.
Doar pe el îl am și el doar pe mine mă are.
Deși aș vrea să nu fie așa.
Îți vine să crezi că nu și-a făcut niciun prieten de când stă la Madrid?
- Îmi place să-l văd cu tine. - Da?
De ce?
Are nevoie de cineva de care să aibă grijă.
Jon v-a spus că nu-mi place să fiu atinsă?
- Da. - Atunci de ce mă tot atingeți?
Pentru că ai nevoie, dragă.
E ciudat.
Nu știu.
Sunteți foarte...
convingătoare.
Faceți lucruri pe care nu le înțeleg.
Ce e de înțeles?
Pentru un Sherlock spaniol, îți cam scapă unele lucruri.
Nu sunteți văduvă. Sunteți mamă singură.
Tatăl lui Jon a plecat acum mult timp, de asta nu sunt poze cu el.
Sunteți bască, dintr-un oraș mic.
Dar ați studiat. Foarte neobișnuit pe atunci.
Dar ați făcut-o ca să-l puteți întreține.
Sunteți farmacistă.
Îmi dau seama după cum ați organizat tranchilizantele și calmantele musculare,
pe care le luați fără succes ca să adormiți.
De asta vă place să vă vedeți fiul dormind.
Fiindcă ați vrea să puteți dormi ca el.
Deși el e treaz acum de două minute și 20 de secunde
și ne ascultă.
Așa-i că e fenomenală, mamă?
E Aguado.
- Avem ceva. - Așteaptă!
- Am nevoie de cafea. - Nu.
Rochia ta e uscată. Nu ai de gând să o iei?
- Ba da. - Bine.
POLIȚIA NAȚIONALĂ
- Ora apelului? - 15:55, acum 25 de minute.
- Când au sosit colegii noștri? - La 16:10. Acum 10 minute.
La naiba, Sanjuán!
Zece minute întârziere pentru singura sursă de încredere din cazul ăsta?
Au localizat femeia care a sunat?
Nu.
- Taxiul a fost filmat? - Se verifică.
Un pantof de marcă?
Se potrivește cu mărimea Carlei Ortiz. Analizăm proba de iarbă.
Taxiul a fost furat acum o săptămână.
Totul a fost curățat, dar poate găsim niște amprente.
E posibil ca femeia care a sunat să-l cunoască pe răpitor.
Petrecerea surpriză a fost ideea ta?
Mersi.
- Bună, frumoaso! Sunt amețit. - Ce mirare!
Am o idee pentru un tatuaj pe față.
Nu-ți tatuez fața. O să regreți.
Deja i-am spus tipei ăsteia...
- Aguado. - Da.
Știu doar că și l-a făcut aici.
Cum poți fi așa de sigură dacă abia se vede?
Fiindcă e șarpele tatălui meu, e inconfundabil.
Uite, cred că e ăsta.
Așa e.
Păstrați numele clienților?
Tata e foarte organizat de obicei, dar e tot ce am.
Doar poza asta.
Putem vorbi cu el? Poate-și amintește ceva.
A avut un atac cerebral acum șase luni.
Nu poate vorbi.
I-am preluat eu afacerea, dar nu e același lucru.
El e cel mai bun.
Cum îl cheamă?
Daniel.
Asta e pentru uz personal. Ceaiul îi face bine tatălui meu.
Miroase frumos.
Cred că-i prinde foarte bine.
Da. Nu știu dacă îți bați joc de mine.
Nu.
Îl căutăm pe bărbatul cu tatuajul acela.
Avem nevoie de ajutor.
Ne mai puteți spune ceva?
Mă tem că nu. A fost înainte ca tata...
Și eu vreau să fiu liberă.
- Stai... - Ce se întâmplă?
Are nevoie de mai multă lumină.
Și mută-i scaunul din când în când!
E important să se concentreze la altceva. Altfel, îl torturezi efectiv.
Daniel.
Îți amintești pentru cine ai făcut aceste tatuaje?
N.
B.
C.
NBC.
Poliția subterană.
Aceasta este celula.
Dimensiunile ei sunt de aproximativ zece pe zece metri.
E acoperită cu faianță albă
ca să se curețe mai ușor sângele victimelor.
Se pare că acolo sunt spânzurate victimele.
Victimele ca mine.
Ca să sângereze mai bine.
Trebuie să ies de aici, tată.
Și ce vei face?
Vei aștepta să repar totul?
Ca întotdeauna.
Bineînțeles că nu.
Am un plan.
Sandra.
- Sandra! - Lasă-mă în pace!
- Nu mi-ai răspuns! - Ascultă-mă!
Am decis că o să o fac.
Ce anume?
O să-l omor.
Ești sigură?
Poți să-i bagi placa aia în gât, în față, în ochi?
De oricâte ori e necesar.
Pe cine vizităm la Cuatro Vientos?
Pe singurul care mai este în viață. Am avut noroc.
Când s-a făcut tatuajul, în 1997, prima clasă a absolvit.
Doar patru au trecut examenul.
Doi dintre ei au murit. Unul într-o explozie, celălalt de cancer.
Al treilea stă în Germania,
dar era la o emisiune TV în seara crimei,
deci nu poate fi el.
Ce emisiune?
Un game show. Nu pune întrebări irelevante!
A mai rămas doar ăsta.
Încântat de cunoștință, Ezequiel!
- Rămâi aici. - Sunt superioara ta.
Și eu sunt scutierul tău. Rămâi aici.
Jon!
- Jon, termină! - Zi-mi unde e ea!
- Unde e? - Jon, termină!
Nu e Ezequiel.
Nu e șoferul.
A fost o amprentă în taxi.
Un polițist NBC?
Asta e adresa lui actuală și ăsta e mandatul nostru.
L-am prins. N-avem timp de pierdut.
Să mergem! L-am prins!
Știți dacă e cineva, chiar din altă clasă,
care ar putea avea tatuajul cu NBC?
Mă îndoiesc.
Tatuajele alea au stârnit o mare vâlvă.
Și nici măcar nu era emblema oficială a unității.
De ce atâta vâlvă?
Nu vă învață asta la școala de spionaj?
Noi nu suntem spioni.
Îmi pui revistele porno înapoi în sertar?
Deci...
Dv. , Álvarez, Quiroga și Fajardo sunteți singurii care au avut acest semn.
Álvarez nu-l are. A murit de cancer.
Quiroga s-a dovedit a fi gay și s-a mutat în Germania.
Aud că acum îi pasă doar de chestia lui queer.
Ai naibii homosexuali, nu? Sunt o pacoste.
A murit și Fajardo?
Mai degrabă...
a dispărut.
Cum adică a dispărut?
A fost pus într-un azil psihiatric o perioadă lungă de timp
după accidentul fiicei lui.
N-a trecut peste moartea ei.
Se zicea că era bine când a ieșit, dar...
nu era.
A tot ales misiunile cele mai periculoase
până când a fost aruncat în explozia aia din tunel.
Ticăloșii ăia de la vârf au spus că s-a sinucis...
Dar s-a întâmplat ceva ciudat.
Cadavrul lui nu a fost găsit niciodată.
A dispărut.
Parra.
Ce mai e, Scott?
- Nicolás Fajardo. - Ce știi despre el?
Polițist NBC.
Trupul său nu a fost găsit după sinuciderea în metroul din Madrid.
- Credem că ar putea fi Ezequiel. - Spune-mi ceva ce nu știu.
Am găsit un taxi cu numărul de înmatriculare EGJ0105
pe un teren pustiu, cu amprentele lui Fajardo pe el.
Știm unde locuiește. O să-l arestăm.
Nici măcar nu te gândi să vii!
Ce a spus?
I-au găsit adresa. O să-l aresteze.
Atunci care naiba e rolul nostru aici?
Nu m-a omorât. Vorbește în ghicitori.
Spune!
Ar lăsa acel om un taxi pe un teren părăsit fără niciun motiv?
Încotro mergem?
La azil.
Ticăloși nenorociți! Nu e bine că știu despre Fajardo.
- Cât de departe suntem? - La o oră.
Să mergem!
Să-l prindem pe nenorocit!
Să-l prindem pe ticălos!
DUPĂ „REGINA ROȘIE” DE GÓMEZ-JURADO
Subtitrarea: Constantin Ursachi
Redactor Cristian Brînză