Vær hilset.
Jeg er sorbitol, maltitol, xylitol, mannitol,
calciumcarbonat, sojalecithin, vegetabilsk triglycerid og talkum.
Men for lethedens skyld kan du kalde mig Tyggegummi.
Livet. Det begyndte med et Big Bang.
Utallige galakser, der udvidede sig og blev til.
Omkring 13,8 milliarder år senere opstod to primære arter.
Homo sapiens og Cibus erectus.
Også kendt som mennesker og mad.
Førstnævnte fortærer sidstnævnte for næring.
Mad levede i uvidenhed om dette fødearrangement,
indtil en frygtløs pølse opdagede den ubekvemme sandhed.
Bevæbnet med denne nye viden,
sin sande kærlighed og bedste venner,
og vigtigst af alt, badesalt,
et stærkt narkotika,
der nedbryder de interdimensionelle grænser
mellem de to arter, kæmpede maden tilbage.
Ærtebøsser, nu!
Maden er levende. Jeg gentager, maden lever.
Bliv hjemme. Lås køleskabet.
Bevæbn jer med oplukkere, proptrækkere, alt...
Brød. Spring over, hvor gæren er lavest!
Whisky! Iskoldt!
Start Operation Dessertstorm!
-Hvor er Sammy? -Hos Lavash' lig.
Stadig?
Jeg slipper dig aldrig, min elskede.
Han har båret ham rundt i al den tid.
Det er lidt sødt.
Ikke rigtigt. Liget begynder at stinke.
Barry, hvor mange menser er der?
-Kun ét. -Ja!
Vent lidt med at sprøjte, Twink.
Se alle de madpletter. Hvor meget kan han æde?
Intet problem. Jeg ved lige, hvordan vi stopper det mense.
Han har drukket en hel kasse uden videre.
Send det sidste pasta ind.
Al dente!
-Hvor fik han det fra? -Kan du se?
-Har vi flere sake-bomber? -Niks.
Jägershots?
Vi kan ikke miste mere mad til det bæst.
Det startede og ender med os.
Sammy, det er den sidste kamp. Op med dig.
Modtaget. Kom så, Lavash.
Måske kan han sidde over. Han ser træt og død ud...
Brenda, jeg ved ikke, hvordan vi klarer den her.
-Så jeg vil bare sige... -Stop lige der, Frank Frankfurter.
Vi klarer det.
For vi har noget, som det klamme mense ikke har.
-Hvad? -Hinanden.
Det er ham. Det er det møgsvin, der dræbte min Lavash.
Hej, du der. Kan du huske ham? Kan du huske, du dræbte ham, møgsvin?
Ikke rigtigt, nej.
-Nu! -Hvorfor er de så våde?
Du vrider mine patter af!
Velkommen til Foodtopia!
Foodtopia !
Jeg taler for alle her, når jeg siger fuck menser!
-Ja, fuck dem! -Fuck dem!
De dikterede vores liv alt for længe. Fangede os i deres supermarkeder.
-Adskiller os med gange og hylder. -Tygger os i deres munde.
Ja, og klemte os ud gennem deres stinkende røve.
Vi er frie. Vi er lige.
Fra den fedeste kalkun...
...til de mindste, sødeste riskorn! Se dem!
Jeg elsker dig!
-Én mad. -Én kærlighed!
-Ja! -Ja!
Og nu Barry!
Jeg elsker dig, Barry!
Nå, krigen er forbi.
Jeg ved, at mange af jer er bekymrede for, hvad der nu sker.
Som om I aldrig vil føle det adrenalinsus,
den spænding eller det formål igen,
og at alt vil blegne sammenlignet med krigens spænding.
Fortsæt bare.
Og?
Det var det. Jeg har ikke forberedt mere.
Okay. Hvad med en opdatering fra Tyggegummi?
Revolutionen breder sig.
Ved hjælp af Fibonaccis sætning og Moores lov
har jeg beregnet vor ekspansionshastighed, og kan officielt annoncere,
at mad nu er den dominerende art på planeten Jorden.
Den klogeste mad i verden.
Så længe vi har den kloge, lille fyr, kan vi ikke tabe.
Men apropos tab... Tak for den gode overgang, Frank.
Vi var ikke nået hertil
uden modige madvarer, der ofrede deres liv.
Lad os bøje vores hoveder, hvis I har ét, i et øjebliks stilhed.
Lavash!
Okay. Det er længe nok. Det var et øjeblik.
Vi var tavse. Lad os ikke dvæle. Det er ikke Sho'ah.
Videre til noget mere opløftende. Tak.
Okay. Fint.
Dette er, som I alle så inderligt ved,
en mennesketand.
Engang et symbol på undertrykkelse, der plejede at fortære os.
Og nu er de et symbol på sejren over vore tidligere undertrykkere!
-Så løft en tand højt op! -Ja!
Hæv dem, hvis I har dem. Ellers kan I bare stå der.
Jeg kan ikke få nok af dem. Hit med dem.
Sådan bliver livet fra nu af.
At vi bare gør, hvad vi har lyst til
og lever i perfekt harmoni!
Jeg sprøjter.
Forkert hul!
Lige der.
Tak. Næste.
Jeg var lidt bange for, at jeg havde bragt ulykke over det,
da jeg sagde, livet ville blive perfekt,
men det virker sådan.
Frank, for første gang
er der ingen stor, eksistentiel trussel.
Og vi kan koncentrere os fuldt ud om hinanden.
Jeg kan ikke forestille mig en bedre start på det nye kapitel.
Vi startede en revolution og muliggjorde det her.
-Vi fødte det her. -Jeg ved det. De er ligesom vores børn.
Og nu knepper alle vores børn hinanden.
Ikke dem allesammen.
Barry, er du okay? Du har dårligt nok kneppet din mad.
Nej, jeg kigger bare. Men værsgo.
Jeg kan kigge på jer. Det ved jeg, du nyder, Frank.
Kom nu, alle gør det.
Se, hvordan olie og vand blander sig.
Det forventede vi ikke.
Ligesom choko og jordnøddesmør.
Se lige. Peberfrugterne bliver fyldt.
-Ikke så fyldt som Sammy. -Knep mig sanseløs.
Knep mig, indtil jeg ikke kan tænke eller føle.
Nej, jeg kan mærke noget andet end at blive pulet.
Send en ny ind.
Ja. Han ser ret glad ud.
Han fik vendt sit liv i en fart. Godt for ham.
Vi ved, du har det svært ovenpå suset ved kampen,
men giv det tid. Du tilpasser dig.
Vi hjælper dig. Det er det, venner er til for.
Måske har I ret. Det er godt med venner.
Det må du nok sige.
-Det er godt med venner. -Ja.
Bare et lille kys. Bliv ved. Kys hinanden igen.
Bare åbn munden.
Nu på kroppen, sådan.
Ja. Vis hinanden, hvor meget jeres venskab betyder.
Intet er forbudt, når man er venner.
At ødelægge hele vores trossystem
og starte et nyt samfund gør mig...
Ærligt talt gør det mig pisseliderlig.
-Gud, skat. Sig, jeg er økologisk. -Du er økologisk.
Det er dejligt. Hvad er det?
Jeg smelter!
Også mig. Det her er så hedt. Ja.
Fuck!
Alle går lige så hårdt til den, som vi gør.
Sådan skal det være.
Jeg kan ikke mærke mit ansigt!
Jeg tager det samme som hende.
Min bror er død!
Okay, jeg er også kinky, med hvad er det for en fetich?
Hold op med at kneppe. Alle dør.
Der er et hul i min brors hoved!
Hvad sker der?
Det er ikke godt.
Loftet er utæt!
Nej!
-Er du okay? -Ja, stadig tør.
-Derover. -Markisen. Ind under markisen!
Ja, kom i gang!
Løb på en organiseret måde! Åh nej. Folk tramper på hinanden.
-Søg dækning! -Løb!
Denne vej, alle sammen. Følg mig.
Sammy!
Ikke sådan her.
Jeg har dig, stump.
-Tak. -Intet problem.
Løb. Vi er der næsten.
Hvad var det?
Fuck! Løb! Kom så!
Er du okay?
Susan, Anne, Condoleezza! Condoleezza!
Forlad kolben!
Hjælp mig. Jeg sidder fast!
Tak. Tak!
Nej. Tak til dig, ris. Jeg elsker dem.
Dit orange svin!
-Nej! Gerald! -Gud, hans ansigt.
Gud! Han er syltet!
Åh, gud!
Hjælp!
Det her er så farligt. Chips ohøj!
Barry, hvad laver du?
-Vi gør det, Chips. Vi gør det. -Gør vi?
Jeg falder ned i Helvede!
Så er det nu!
Med stor elasticitet følger et stort ansvar.
Det er Tyggegummi!
Løb, fjolser.
Nej!
Av.
Tyggegummi, nej!
-Frank! -Jeg har dig!
Nej.
Du gabte over for meget.
Nej, jeg gabte lige over nok
til at redde min medmad.
Du skal nok klare dig igennem.
Kigger vi på det samme stykke Tyggegummi?
Brenda har ret.
Min livscyklus har nået sin unaturlige ende.
Hvad skal vi gøre uden dig?
Du er den eneste grund til, at vi kom så langt.
Vi ved ikke, hvordan lort fungerer. Vi ved ikke noget.
Det vigtigste i livet er ikke viden, Frank.
Det vigtigste i livet er...
Er hvad? Hvad er det vigtigste?
Tyggegummi!
Frank, han er væk. Se?
Hvad... Nej. Kom ud igen. Kom derind igen.
Okay, jeg bliver nødt til at tvinge den. Se? Klamt.
Nej.
Hvordan skete det så hurtigt? Vi fejrede lige før.
Gud. Tonic. Jeg har mistet dig.
I det mindste har jeg stadig... Nej!
-Døde elskere overalt. -Hvor er oksekødet?
Så. Slap af. Det er okay. Vi finder dit oksekød. Hvad hedder han?
Wellington!
Nogle bøffer mangler, så nu skal der bøffer til.
Jeg har ikke følt mig så levende, siden menserne levede.
Der er mad, der har brug for os.
Jeg starter en redningsmission. Kommer I?
Gutter? Okay, jeg kan se, I stadig fordøjer det.
Jeg vender tilbage.
-Er det forbi? -Skal vi bare begå selvmord?
-Hvad var det? -Vil det ske igen?
-Hvad gør vi? -Okay.
Tag det roligt, allesammen. Vi skal nok svare på alt.
-Værsgo, Frank. -Hvad? Okay. Først...
Ja, vi respekterer, at I har mange forespørgsler.
Og vi kigger på dem alle,
og vi vender tilbage med alle de svar, I vil have.
Vender tilbage? De ved ikke noget. Det er bare dårlig improvisation.
Vi ved ikke, hvad der skete, men hvad vi ved, er dette.
-Ingen går i panik. -Blev der sagt panik? Jeg flipper ud!
Fuck det her!
Jeg går tilbage til Shopwell. Det var sikkert. Hvem vil med?
Venner! Lad være!
I går baglæns. Hvad med Foodtopia?
-Der er intet Foodtopia. -Sammy, sig ikke det.
Virkelig? Ligner det her et paradis?
Se dig omkring. Der er blinde meloner og knuste græskar.
Var det revolutionen værd?
Niks, makker.
Undskyld mig,
jeg går tilbage til bagelspanden, hvor jeg kom fra.
Butikken smuldrer bogstaveligt talt.
Og hvad så? Det er stadig bedre end derude.
Giv op, pølsedreng.
Indtil du kan forklare, hvorfor der lækker vand fra loftet,
sidder jeg godt og i tørvejr herinde.
-Sikke noget lort. -Ja.
Og det er op til os at ordne det.
Det er endnu mere noget lort. Gid Tyggegummi var her.
Hej, Frank.
Hvad tror du, Tyggegummi ville sige, før han døde?
Hvad er vigtigere end viden?
Måske ville han sige: "At holde stilen."
At holde stilen er vigtigt,
men det lyder ikke som Tyggegummi.
Hvad så med "holde stilen"?
Det lyder præcis som Tyggegummi, men ikke som Tyggegummi.
For fanden. Ironi.
Hvis vi vidste mere, kunne vi opklare gåden.
Hvis vi havde holdt et af de pikhoveder i live,
kunne vi måske tæve nogle svar ud af dem.
Frank, kan du tro, at tingene er så lortede,
at vi faktisk ønsker os et mense?
Nej!
Hold kæft.
-Hej, det er min sko. -Du har større problemer lige nu, skat.
-Jeg dør. -Åh gud.
-Du har mistet meget gele. -Hjælp.
Lad os se engang.
Hvad fanden? Du skal ikke prøve at tale.
Bare tag det roligt. Spar din energi.
Bare læg tryk på såret. Du...
Hvad fanden? Hvor fanden er alle henne?
Et mense.
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor Sidsel Seeberg