Tervehdys.
Olen sorbitolia, maltitolia, ksylitolia, mannitolia,
kalsiumkarbonaattia, soijalesitiiniä, kasviperäisiä triglyseridejä ja talkkia.
Mutta käytännöllisyyden vuoksi voitte kutsua minua Purkaksi.
Elämä alkoi alkuräjähdyksestä.
Laajentuminen synnytti lukemattomia galakseja.
Noin 13,8 miljardia vuotta myöhemmin syntyi kaksi päälajia.
Homo sapiens ja Cibus erectus.
Ne tunnetaan myös ihmisinä ja ruokana.
Ensimmäinen ahmi jälkimmäistä ravinnoksi.
Ruoka eli tietämättömänä tästä syömisjärjestelystä,
kunnes yksi peloton makkara kuuli tämän epämiellyttävän totuuden.
Aseistettuna tällä uudella tiedolla,
rakastetullaan, parhailla ystävillään,
ja mikä tärkeintä, kylpysuolalla,
voimakkaalla huumausaineella,
joka hajottaa ulottuvuuksien väliset muurit -
näiden kahden lajin välillä, ruoka taisteli vastaan.
Hernepyssyt, nyt!
Ruoka elää. Toistan, ruoka elää.
Lukitkaa jääkaapit.
Ottakaa pullonavaajat, korkkiruuvit...
Leivät, muodostakaa hiivaisimman vastuksen polku!
Viskit, kivittäkää.
Aloittakaa operaatio Jälkiruokamyrsky!
-Missä Sammy on? -Lavashin luona.
Vieläkö?
En päästä sinusta koskaan irti, rakkaani.
Hän on kantanut Lavashia koko ajan.
Se on tavallaan suloista.
Ei oikeastaan. Ruumis alkaa haista.
Montako ihmistä on jäljellä?
-Vain yksi. -Hyvä!
Älä voitele täytettäsi.
Katso noita ruokatahroja hänen päällään. Kuinka paljon hän voi vielä syödä?
Ei hätää. Tiedän, kuinka tämä ihminen päihitetään.
Hän on vetänyt koko laatikon noin vain!
Lähetä viimeiset pastat.
Al dente!
-Mistä hitosta hän sai tuon? -Näettekö?
-Onko sakepommeja jäljellä? -Ei.
Jägereitä?
Emme voi menettää enää ruokia tuolle.
Tämä koko juttu alkoi meistä, ja se päättyy meihin.
Sammy, tämä on viimeinen taisto. Jaloillesi.
Selvä. Mennään, Lavash.
Hän voisi jättää tämän väliin. Lavash on väsynyt ja kuollut.
Brenda, en tiedä, selviämmekö me tästä.
-Haluan vain kertoa sinulle... -Lopeta, Frank Frankfurter.
Me selviämme.
Koska meillä on jotain, mitä tuolla kuvottavalla ihmisellä ei ole.
-Mitä? -Toisemme.
Tuo on se paskiainen, joka tappoi Lavashini.
Hei, sinä. Muistatko hänet? Muistatko, että tapoit hänet, paskiainen?
En oikeastaan.
-Nyt! -Miksi nämä ovat märkiä?
Väännätte nännini irti!
Tervetuloa Ruokatopiaan!
Ruokatopia!
Puhun nyt kaikkien puolesta. Paskat ihmisistä!
-Paskat heistä! -Paskat heistä!
He määräsivät elämästämme liian kauan ja vangitsivat meidät supermarketteihinsa.
-Erottivat meidät käytävillä ja hyllyillä. -Pureskelivat meitä suussaan.
Ja puristivat meidät ulos haisevista perseistään.
Olemme vapaita ja tasa-arvoisia!
Pulleimmasta Butterballin kalkkunasta -
pienimpiin riisinjyviin. Katsokaa näitä tyyppejä!
Rakastan sinua!
-Yksi ruoka. -Yksi rakkaus!
-Niin! -Aivan!
Ja nyt Barry!
Rakastan sinua, Barry!
Sota on ohi.
Monet teistä pelkäävät, mitä tulee seuraavaksi.
Ettette koskaan enää tunne sitä adrenaliinihuumaa,
innostusta tai tarkoitusta uudestaan -
ja että kaikki kalpenee verrattuna sodan jännitykseen.
Jatka.
Ja?
Siinä oli kaikki minulta.
Selvä. Miten olisi päivitys Purkalta?
Vallankumous leviää.
Käyttämällä Fibonaccin teoreemaa ja Mooren lakia -
olen laskenut laajentumisnopeutemme ja voin virallisesti ilmoittaa,
että ruoka on nyt hallitseva laji planeetalla Maa.
Maailman älykkäin ruoka.
Ja kunhan tämä älykäs pikku jätkä on puolellamme, emme häviä.
Häviöistä puheen ollen... Kiitos sujuvasta siirtymästä, Frank.
Emme olisi täällä -
ilman ruokia, jotka uhrasivat henkensä.
Laskekaamme päämme, jos on sellainen. Hetken hiljaisuus.
Lavash!
Selvä, se riittää. Se oli hetki.
Ei juututa siihen. Kyse ei ole shoahista.
Siirrytään johonkin piristävämpään.
Selvä, toki.
Tämä on, kuten te kaikki niin kipeästi tiedätte,
ihmisen hammas.
Kerran sorron symboli, joka järsi meitä.
Nyt ne ovat symboli voitosta entisiä sortajiamme vastaan!
-Nostakaa hammas ylös! -Aivan!
Nostakaa se, jos teillä on. Muutoin seiskää vain.
En saa tarpeekseni näistä. Anna lisää!
Tällaista elämä tulee olemaan tästä eteenpäin.
Me kaikki teemme, mitä haluamme,
ja elämme täydellisessä harmoniassa!
Minä ruiskautan.
Väärä reikä!
Juuri noin.
Kiitoksia. Seuraava.
Rehellisesti sanoen pelkäsin, että toisin huonoa onnea,
kun sanoin elämän paranevan.
Mutta ilmeisesti niin tapahtuu.
Frank, ensimmäistä kertaa -
meillä ei ole mitään eksistentiaalista uhkaa.
Voimme keskittyä täysin toisiimme.
En keksi ihanampaa tapaa aloittaa uutta lukua elämässämme.
Aloitimme vallankumouksen ja toteutimme tämän.
-Me synnytimme tämän. -He ovat aivan kuin lapsiamme.
Ja nyt lapsemme panevat toisiaan.
Eivät kaikki pane toisiaan.
Barry, oletko kunnossa? Et ole pannut mitään.
Katselen vain, mutta pankaa te.
Voin katsoa teitä kahta. Frank, nautit siitä.
Nyt kaikki panevat toisiaan.
Öljy ja Vesi sekoittuvat.
Uskomatonta.
Kuin suklaa ja maapähkinävoi.
Katso. Paprikat saavat täytettä.
-Eivät niin paljon kuin Sammy. -Naikaa taju kankaalle.
Kirjaimellisesti naikaa minua, kunnes en enää ajattele tai tunne mitään.
Ei. Tunnen jotain muuta kuin panemisen.
Joku uusi sisään, kiitos.
Hän näyttää melko onnelliselta.
Hän todella muutti elämänsä uskomattoman nopeasti. Hyvä hänelle.
Tiedämme, että sinun on vaikeaa rauhoittua taistelusta,
mutta odota. Sinä sopeudut.
Me autamme sinua. Sitä varten ystävät ovat.
Ehkä. On hyvä olla ystävien kanssa.
Sano se uudelleen.
-On hyvä olla ystävien kanssa. -Aivan.
Vain lempeä pusu. Jatkakaa. Suudelkaa uudelleen.
Voit avata suusi.
Nyt on kehojen vuoro, noin.
Näyttäkää toisillenne, mitä ystävyys merkitsee.
Ystävien kesken kaikki on sallittua.
Uskomusjärjestelmämme tuhoaminen -
ja uuden yhteiskunnan perustaminen -
tekevät minut hiton kiimaiseksi.
-Kulta, kerro, kuinka luomu olen. -Olet täyttä luomua.
Ihanaa. Mitä tämä on?
Minä sulan!
Niin minäkin. Tämä on kuumaa.
Voi helvetti!
Kuunnelkaa. Kaikki tulevat yhtä rajusti kuin me.
Tuota tykkään kuulla.
En tunne kasvojani!
Otan samaa kuin hän.
Veljeni on kuollut!
Mitä? Pervoilu kiinnostaa, mutta mikä fetissi tuo on?
Lopettakaa jo naiminen. Kaikki kuolevat joka puolella.
Veljeni päässä on reikä!
Mitä tapahtuu?
Tuo ei ole hyvä.
Katto vuotaa!
Ei!
-Oletko kunnossa? -Jep. Yhä kuiva.
-Tuonne. -Menkää markiisin alle!
Kaikki sinne.
Juoskaa järjestyksessä! Ei, taisimme aloittaa ryntäyksen.
-Kaikki suojaan! -Menkää!
Tänne, kaikki. Seuratkaa minua.
Sammy!
Ei näin.
Sain sinut, kaveri.
-Kiitos. -Ei kestä.
Juoskaa. Olemme pian perillä.
Mikä tuo ääni on?
Ei, menkää! Vauhtia!
Oletko kunnossa?
Susan, Anne, Condoleezza!
Jättäkää tähkä!
Auttakaa minua. Olen jumissa!
Kiitos!
Kiitos sinulle, tahmea riisi. Rakastan näitä juttuja.
Senkin oranssi paskiainen!
-Ei, Gerald! -Luoja, hänen kasvonsa.
Luoja, hilloksi meni!
Voi luoja!
Apua!
Tämä on vaarallista. Sipsit, ohoi!
Mitä sinä teet?
-Me teemme sen, Sipsit. -Niinkö? Voi luoja!
Putoan helvettiin.
Tämä on loppu!
Suuri venyvyys tuo suuren vastuun.
Se on Purkka!
Juoskaa, hölmöt!
Ei!
Auts.
Purkka, ei!
-Frank! -Sain sinut!
Ei.
Venyit liikaa.
Ei, venyin juuri tarpeeksi -
pelastaakseni kanssaruokani.
Selviät kyllä. Sinä pärjäät.
Katsommeko samaa Purkan palaa?
Brenda on oikeassa.
Elämänkaareni on saavuttanut luonnottoman päätöksensä.
Mitä teemme ilman sinua?
Olet ainoa syy, miksi pääsimme näin pitkälle.
Emme tiedä, miten kaikki toimii. Emme tiedä mitään.
Tärkein asia elämässä ei ole tieto, Frank.
Tärkeintä elämässä on...
Mikä? Mikä on tärkeintä?
Purkka!
Frank, hän on poissa. Näetkö?
Se tuli takaisin ulos. Mene sisään.
Minun täytyy työntää se väkisin. Näetkö? Karseaa.
Ei!
Miten tämä tapahtui? Me vain juhlimme.
Voi luoja. Tonic, menetin sinut.
Ainakin minulla on vielä... Ei!
-Kuolleita rakastavaisia kaikkialla. -Missä pihvini on?
Rauhoitu. Löydämme pihvisi. Mikä hänen nimensä on?
Wellington!
Pihvejä on kateissa, joten minulle asia on pihvi.
Tunsin viimeksi olevani näin elossa, kun ihmiset elivät.
Ruoat tarvitsevat apua.
Johdan pelastustoimintaa. Tuletteko mukaan?
Kaverit? Selvä. Te kaksi prosessoitte vielä.
Palataan asiaan.
-Onko se ohi? -Tapammeko me itsemme?
-Mikä se oli? -Toistuuko se?
-Mitä me teemme? -Selvä.
Jos kaikki rauhoittuvat, vastaamme kaikkiin kysymyksiin.
-Anna mennä, Frank. -Mitä? Hyvä on. Ensinnäkin...
Kyllä, teillä on paljon kysymyksiä.
Käsittelemme ne kaikki -
ja palaamme kertomaan kaikki haluamanne vastaukset.
Vai palaatte? He eivät tiedä mitään. Tämä on vain huonoa improvisointia.
Emme tiedä, mitä tapahtui, mutta tiedämme tämän.
-Ei ole syytä paniikkiin. -Puhuiko joku paniikista? Minä sekoan!
Paskat tästä!
Palaan Shopwell'siin. Siellä oli turvallista. Kuka tulee mukaan?
Kaverit! Älkää tehkö tätä.
Palaatte menneisyyteen. Entä Ruokatopia?
-Ei ole mitään Ruokatopiaa. -Sammy, älä sano noin.
Näyttääkö tämä sinusta paratiisilta?
Katso ympärillesi. Sokeita meloneja ja murskattuja kurpitsoja.
Oliko vallankumous tämän arvoista?
Ei todellakaan, kaveri.
Suokaa anteeksi.
Palaan bagelikoriin, josta tulin.
Marketti murenee.
Entä sitten? Silti parempi kuin olla tuolla.
Luovuta, makkarapoika.
Kunnes voit selittää, miksi tuosta helvetin katosta tuolla vuotaa vettä,
istun täällä kuivana ja kauniina.
Tämä on syvältä.
Meidän on korjattava tämä.
Siksi se on entistä syvemmältä. Olisipa Purkka täällä.
Hei, Frank.
Mitä Purkka aikoi sanoa, ennen kuin hän kuoli?
Mikä on tärkeämpää kuin tieto?
Ehkä hän aikoi sanoa "pitää homma aitona".
On tärkeää pitää homma aitona,
mutta kuulostaako se Purkalta?
Entä "Pidetään homma aitona"?
Tuo kuulosti aivan Purkalta, mutta se ei ole purkkamaista.
Helkkari, ironiaa.
Tiedolla voisimme ratkaista arvoituksen.
Jos yksi näistä mulkuista olisi elossa,
ehkä voisimme saada vastauksia siltä.
Frank, ovatko asiat niin viturallaan,
että toivomme löytävämme ihmisen?
Ei!
Ole hiljaa.
-Hei, tuo on minun kenkäni. -Sinulla on isompia ongelmia nyt, kulta.
-Minä kuolen. -Voi luoja.
-Olet menettänyt hilloa. -Auta.
Katsotaan, mistä on kyse.
Mitä helvettiä? Älä yritä puhua.
Ota rauhallisesti. Säästä energiaasi.
Paina haavaa. Sinä et...
Mitä helvettiä? Missä kaikki ovat?
Ihminen.
Tekstitys: Marja Härmänmaa
Luova tarkastaja Anne-Maria Rantanen