Vær hilset.
Jeg er sorbitol, maltitol, xylitol, mannitol,
kalsiumkarbonat, soyalecitin, vegetabilsk triglyserid og talk.
Men for å spare tid kan du kalle meg Tyggis.
Livet. Det startet med et stort smell.
Utallige galakser oppstod og ekspanderte.
Omtrent 13,8 milliarder år senere dukket to hovedarter opp.
Homo sapiens og Cibus erectus.
Også kjent som mennesker og mat.
Førstnevnte bruker sistnevnte som føde.
Mat levde i uvitenhet om denne spiselige ordningen
helt til en fryktløs pølse fikk vite om denne ubeleilige sannheten.
Bevæpnet med denne nye kunnskapen,
sitt livs kjærlighet, sine beste venner
og viktigst av alt, badesalt,
et mektig narkotikum
som bryter ned de interdimensjonale veggene
mellom de to artene, slo mat tilbake.
Erteskyttere, nå!
Maten er levende. Jeg gjentar, maten er levende.
Bli hjemme. Lås kjøleskapene.
Finn flaskeåpnere, korketrekkere, samme hva...
Brød. Dann gjærmotstand!
Whisky. Med isbiter.
Start Operasjon dessertstorm!
-Hvor er Sammy? -Med Lavashs lik.
Fortsatt?
Jeg vil aldri gi slipp på deg, min kjære.
Han har båret ham hele denne tiden.
Det er... Det er litt søtt.
Ikke egentlig. Liket begynner å stinke.
Barry, hvor mange folk gjenstår?
-Bare én. -Ja!
Ikke sprut ut ennå, Twink.
Sjekk alle matflekkene på ham. Hvor mye mer kan han spise?
Ikke vær redd. Jeg vet nøyaktig hvordan jeg slår ham.
Han tømte enkelt en hel kasse.
Send inn det siste av pastaen.
Bli al dente!
-Hvor faen fikk han det? -Skjønner dere?
-Har vi flere sakebomber? -Niks.
Jäger?
Monsteret kan ikke få mer mat.
Alt dette startet med oss. Alt dette skal slutte med oss.
Sammy, dette er vår siste sjanse. Opp på bena.
Oppfattet. La oss gå, Lavash.
Kanskje han kan stå over denne. Han ser trøtt og død ut...
Brenda, jeg vet ikke om vi overlever dette.
-Jeg vil bare fortelle deg... -Stopp, Frank Frankfurter.
Vi vil overleve.
For vi har noe som det fæle, elendige mennesket ikke har.
-Hva da? -Hverandre.
Det er ham! Det er den jævelen som drepte min Lavash.
Du. Husker du ham? Husker du at du drepte ham, din jævel?
Ikke egentlig.
-Nå! -Hvorfor er disse så våte?
Dere vrir av puppene mine!
Velkommen til Foodtopia!
Foodtopia !
Jeg snakker for alle her når jeg sier faen ta menneskene!
-Ja! Faen ta dem! -Faen ta dem!
De dikterte livene våre for lenge. Fanget oss i matbutikkene sine.
-Skilte oss med rader og hyller. -Tygde oss opp i munnene sine.
Og de skviste oss ut fra sine stinkende rumper.
Vi er frie. Vi er likeverdige.
Fra den fyldigste smørkalkunen
til de minste og søteste riskorn. Se på disse her!
Elsker deg, Frank!
-Én mat. -Én kjærlighet!
-Ja! -Ja!
Og nå Barry!
Elsker deg, Barry!
Krigen er over.
Mange av dere er bekymret for hva som kommer.
At dere ikke vil føle det adrenalinnivået,
det spenningsnivået eller et formål igjen,
og at alt vil blekne i forhold til krigens spenning.
Fortsett.
Og?
Det var alt jeg forberedte.
Greit. Hva med en oppdatering fra Tyggis?
Revolusjonen sprer seg.
Ved å bruke fibonaccitallene og Moores lov
har jeg beregnet vår ekspansjonshastighet og kan offisielt kunngjøre
at mat nå er den dominerende arten på jorden.
Verdens smarteste mat.
Og så lenge denne smarte, lille fyren er på vår side, kan vi ikke tape.
Apropos tap... Takk for den flotte overgangen, Frank.
Vi hadde ikke kommet hit
uten noen modige matvarer som ofret livene sine.
La oss alle bøye hodet, hvis du har et, i et øyeblikks stillhet.
Lavash!
Greit. Det er lenge nok. Det var et øyeblikk.
Vi var stille. La oss ikke dvele. Det er ikke holocaust.
Si noe mer oppløftende. Vær så snill.
Greit. Klart det.
Dette er, som dere alle så inderlig vet,
en mennesketann.
En gang et symbol på undertrykkelse, brukt for å fortære oss.
Og nå er de et symbol på triumf over våre tidligere undertrykkere!
-Så løft en tann i været! -Ja!
Hev dem hvis du har dem. Hvis ikke, bare stå der.
Jeg kan ikke få nok av disse. Gi meg.
Slik vil livet bli fra nå av.
Vi kan alle gjøre hva vi vil,
og leve i perfekt harmoni!
Jeg spruter.
Feil hull.
Der, ja.
Takk. Neste.
For å være ærlig var jeg redd det skulle bringe ulykke
da jeg sa vi skulle få perfekte liv,
men det ser ut til at de blir det.
Frank, for første gang
er det ingen eksistensiell trussel mot oss.
Og vi kan konsentrere oss fullt og helt om hverandre.
For en søt måte å begynne dette nye kapittelet på.
Vi startet en revolusjon og virkeliggjorde dette.
-Vi fødte dette. -Ja. Det er som om de er barna våre.
Og nå knuller barna våre hverandre.
Ikke alle knuller hverandre.
Barry, går det bra? Du knullet knapt middagen din.
Jeg vil bare se på, men sett i gang, dere.
Jeg kan se på dere to. Frank, jeg vet du liker det.
Kom igjen. Alle setter i gang.
Se. Olje og Vann blander seg med hverandre.
Ville aldri trodd det.
Se. Som sjokolade og peanøttsmør.
Sjekk. De paprikaene blir fylt.
-Ikke like fylt som Sammy. -Knull meg ubevisst.
Knull meg bokstavelig talt til jeg ikke kan tenke eller føle lenger.
Nei. Jeg har en følelse utenom å bli peiset på.
Noen andre må ta over, takk.
Jo da. Han ser veldig glad ut.
Snudde om på livet sitt veldig fort. Fint for ham.
Vi vet du sliter med å roe deg etter kamprushet,
men du vil tilpasse deg.
Vi hjelper deg. Hele veien. Det er det venner er til for.
Mulig du har rett. Det er fint å være med venner.
Det kan du trygt si.
-Det er fint å være med venner. -Sånn ja.
Bare et forsiktig nuss. Fortsett. Kyss hverandre igjen.
Dere kan åpne munnen.
Greit, nå på kroppene. Der.
Ja, kom igjen. Vis hverandre hvor mye vennskap betyr.
Ingenting er forbudt når man er venner.
Å bryte ned hele trosretningen vår
og starte et nytt samfunn gjør meg,
for å være ærlig, så jævlig kåt nå.
-Herregud. Baby, si at jeg er økologisk. -Du er økologisk.
Det er flott. Hva er det?
Jeg smelter!
Jeg også. Dette er så hett. Ja.
Fy faen!
Hør på det. Alle kjører på like hardt som oss.
Det liker jeg å høre.
Jeg kan ikke føle ansiktet mitt!
Jeg tar det samme som henne.
Broren min er død!
Hva? Jeg er kinky, men hva slags fetisj er det?
Slutt å knulle. Alle dør overalt.
Det er hull i hodet til broren min!
Hva skjer?
Det er ikke bra.
Taket lekker!
Nei!
-Går det bra? -Jepp. Fortsatt tørr.
-Der borte. -Markisen. Gå til markisen!
Ja, kom igjen!
Løp organisert! Nei. Jeg tror vi startet hysteri.
-Alle sammen, søk dekning! -Gå!
Alle sammen, hitover. Følg meg.
Sammy!
Ikke slik.
Har deg, småen.
-Takk. -Ingen årsak.
Fortsett. Nesten fremme.
Hva er det for en lyd?
Nei! Faen! Løp! Gå. Kom igjen!
Går det bra?
Susan, Anne, Condoleezza!
Forlat kolben!
Hjelp meg. Jeg sitter fast!
Tusen takk!
Nei, takk til deg, klebrig ris. Jeg elsker disse sakene.
Din appelsinkødd!
-Nei! Gerald! -Huff, ansiktet hans.
Han er syltetøy!
Herregud!
Hjelp!
Dette er så farlig. Chips ohoi!
Barry, hva gjør du?
-Vi klarer det, Chips. -Gjør vi? Herregud!
Jeg faller ned i helvete, folkens.
Dette er slutten!
Stor elastisitet medfører stort ansvar.
Det er Tyggis!
Løp, dårer.
Nei!
Au.
Tyggis, nei!
-Frank! -Har deg!
Nei.
Du strakk deg for langt.
Nei, jeg strakk meg akkurat langt nok
til å redde matvennene mine.
Det går bra. Du vil klare deg.
Ser vi på samme Tyggis?
Brenda har rett.
Livssyklusen min har nådd sin unaturlige slutt.
Hva skal vi gjøre uten deg?
Det er kun takket være deg at vi kom så langt.
Vi aner ikke hvordan ting funker. Vi kan ingenting.
Det viktigste i livet er ikke kunnskap, Frank.
Det viktigste i livet er...
Er hva da? Hva er det viktigste?
Tyggis!
Frank, han er død. Ser du?
Hva... Nei. Kom ut igjen. Inn med deg.
Greit, jeg må bruke makt. Ser du? Ekkelt.
Nei.
Hvordan skjedde dette så fort? Alle feiret nettopp.
Herregud. Tonic. Jeg har mistet deg.
Jeg har i hvert fall fortsatt... Nei!
-Døde elskere overalt. -Hvor er biffen?
Hei. Ro deg ned. Det går bra. Vi finner biffen din. Hva heter han?
Wellington!
Noen biffer mangler, så innsatsen min er tilbake.
Jeg har ikke følt meg så levende siden menneskene levde.
Det er mat som trenger hjelp.
Jeg skal lede beredskapen. Kommer dere?
Dere? Dere tar det fortsatt innover dere.
Jeg kommer tilbake.
-Er det over? -Skal vi ta selvmord?
-Hva var det? -Vil det gjentas?
-Hva gjør vi? -Greit.
Ro dere ned, alle sammen. Vi skal svare på alt.
-Vær så god, Frank. -Hva? Greit. For det første...
Vi respekterer at dere har mange spørsmål.
Og vi ser på dem alle,
og vi skal komme tilbake med alle svarene dere ønsker.
Komme tilbake? De vet ingenting. Dette er bare dårlig improvisasjon.
Vi vet ikke hva som skjedde, men dette her vet vi.
-Ikke få panikk. -Sa noen panikk? Jeg friker ut!
Helvete heller!
Jeg drar tilbake til Shopwell's. Det var trygt der. Hvem er med?
Vær så snill, ikke gjør dette.
Dere går bakover. Hva med Foodtopia?
-Det finnes ikke noe Foodtopia. -Sammy, ikke si det.
Synes du dette ligner et paradis?
Se deg rundt. Blinde meloner og moste gresskar.
Skal du si meg at revolusjonen var verdt det?
Glem det, kompis.
Ha meg unnskyldt,
jeg drar tilbake til bagelskuffen jeg kom fra.
Butikken smuldrer bokstavelig talt opp.
Hva så? Fortsatt bedre enn der ute.
Gi opp, pølsegutt.
Inntil du kan forklare hvorfor vann lekker fra taket der ute,
vil jeg sitte her inne tørr og fin.
-Dette er jævlig. -Ja.
Og det er opp til oss å fikse det.
Det gjør det mer jævlig. Skulle ønske at Tyggis var her.
Frank.
Hva tror du Tyggis skulle si før han døde?
Hva er mer viktig enn kunnskap?
Kanskje han skulle si: "Å være autentisk."
Å være autentisk er viktig,
men usikker på om det er Tyggis.
Hva med: "Å være autentisk"?
Det høres ærlig talt ut som Tyggis, men ikke typisk Tyggis.
Pokker også. Ironi.
Med mer kunnskap kunne vi løst denne teite gåten.
Hadde vi bare beholdt en av disse idiotene,
kanskje vi kunne banket ut noen svar?
Kan du fatte at ting er så jævlige
at vi ønsker vi hadde et menneske?
Nei!
Hold kjeft.
-Hei, det er skoen min. -Du har større problemer nå, baby.
-Jeg dør. -Herregud.
-Du har mistet mye syltetøy. -Hjelp meg.
La oss se hva vi har å gjøre med.
Hva faen? Ikke prøv å si noe.
Bare ta det rolig. Spar på energien.
Bare hold press på såret. Ikke...
Hva i helvete? Hvor faen er alle?
Et menneske.
Tekst: Lars Fiva
Kreativ leder Stine Ellingsen