Foodtopia!
Hjelp! Noen må hjelpe meg!
Hva faen foregår? Hvor er alle sammen?
-Kommer jeg til... -Nei, du klarer deg, Smultring.
Alt vil gå bra. Bare hold ut. Legehjelp!
Helvete. Hva skjedde med ham?
-Hvor mye syltetøy har han? -Uvisst.
Virker som det meste av syltetøyet er på utsiden, som er ille.
-Jeg tror ikke han vil overleve. -Hva? Ikke?
-Ikke fortell ham det. -Jeg hører dere.
Hørte du det? Skal si du har skarpe sanser.
Det er et sikkert tegn på at du vil klare deg.
La meg prøve noe.
Det var ikke lurt.
-Er det et... -Det er et bitemerke fra et menneske.
Stemmer. Jeg fant et. Og han tok gisler.
-Ja! Perfekt! -Det er fantastisk!
Ikke gisselgreia. Det er ille, og vi er bekymret.
-Vi trenger dette mennesket. -Hva mener du med "trenger et menneske"?
Hva faen gjør dere her inne? Taket kollapser snart.
Jaså? Du kan kysse mitt store, vakre rævhull.
-Vi går ikke ut. -Nei.
Vi vet at taket kollapser sakte,
men vi vet ikke når taket ute vil angripe oss igjen.
Det kan skje nå.
-Eller nå. -Eller nå.
-Forstått.
-Ja, det er usikkerhet. -Eller nå.
Vi trenger et menneske som kan forklare det fallende vannet,
ellers blir disse idiotene klemt i hjel her.
Ja. Akkurat.
Men så fort dere får svaret, dreper jeg jævelen.
-Følg lykken. -Jeg gir faen.
Sammy, vi drar ut på nok et stort eventyr. Er du med?
Klart det.
Eller enda bedre, hell en mugge vann
på min gjærdeigkropp
og spar meg angsten for hvilken langvarig og forferdelig måte jeg skal dø på.
Faen. Vet du hva, Brenda? Han har rett. Du er et brød som går ut...
Langt foran deg. Bare en kjapp justering til.
Sånn ja.
Badesalt? Klart. Spyd? Klart. Bandana? Klar.
Kan vi få bandanaer?
Har bare én, og det er liksom min greie.
Ikke en laguniform.
Skjære ham opp som...
Slå ham. Stikke ham slik.
Skjære ham opp sånn. Og sånn. Og litt sånn.
Tilbake på menneskejakt.
Igjen, still spørsmål først, og så drep.
Før vi dreper uten nåde...
Ja da. Ikke vær redd. Jeg skjønner.
Kanskje mennesket ikke engang vet
hva faen takvann er.
-Dummere enn du tror. -Kan ikke være så dumme.
De bygget et langvarig samfunn.
Stol på meg.
Jeg har vært med et menneske før han skar av seg hodet.
Hjernene deres er ikke i hodet. De er i baken.
-Feil. -Ikke igjen.
Dere så hva Douche gjorde med Mørkets herre.
Stikker du hodet i baken deres, overstyrer din hjerne deres.
Hvorfor? Fordi hjernene er i baken.
Sving til høyre.
Venstre.
Barry, det du sier, høres tåpelig ut.
Det er ikke noe tåpelig ved det. Sånn fungerer det.
Du sklir inn i menneske-cockpiten, som er gropen under kuken.
Så kontrollerer du dem.
-Skitt. -Hva? Hva ser du?
Jeg sa det nettopp.
Vi hedrer vår falne kamerater. Dere kjempet tappert.
Litt respekt?
La oss aldri glemme Maiskorn.
Grønnkål. Selleri. Hva enn det der er.
Tranebær, tror jeg. Kanskje beter. Jeg er ikke sikker. Det er ferskt.
-Og våtaktig. -Ok, flott.
Og det stinker veldig også.
-Her. Sniff. -Nei takk.
Dette må bety at mennesket er nær.
Jeg elsker lukten av badesalt om morgenen. Enig?
Jeg lukter mest dritt.
Kjøleskapet er ødelagt.
Ikke det der.
-Det er ikke mer plass her. -Men vi kommer til å smelte!
Unnskyld meg. Tror du at du kan...
-Hvor fikk du den nye tanna, Julius? -En teit rispakke mistet den.
Det var nok Hurtigris,
for vedkommende etterlot seg denne herligheten veldig hurtig.
-Julius, du er slem. -Men jeg får slem til å se bra ut, sant?
Kom igjen nå. Pass opp!
Se på rumpehullet hans!
Dette stedet suger. Disse slemmingene vil bare fortsette å tråkke på meg.
Gidder dere?
Dere bråker sånn at jeg ikke engang hører selvforakten min.
-Er ikke det bra? -Unnskyld meg.
Snakket jeg til deg, Ostekake, din kompakte jævel?
Hvordan føles det å bli mascarp-hånet?
-Du er morsom. Ta meg nå. -Ja? Ta deg?
Tviler, smørtryne. Se på deg.
Du blir ikke stiv uten et kjøleskap.
Hvordan føles det å være usaltet og fornærmet?
Greit. La oss se hva mer jeg har.
En agurk, en tomat og en Kalamata-oliven går inn i en salatbar.
Én, to, tre, fire...
Hva sier greinen deg?
Ingenting. Den ser kul ut. Ville bare ta på den.
Fortsatt kald med lette bobler. Det betyr at mennesket er i nærheten.
Er det noen der ute?
Greit. Ett menneske mot oss tre.
Jeg liker den oddsen.
Jeg og Frank overmanner det og fyrer av badesaltet
som bryter kommunikasjonsbarrieren mellom artene våre.
Føler at vi har etablert det, men hvorfor ikke si det igjen?
I tilfelle.
Og så skaffe informasjonen mens Barry frigjør gislene.
Jævla tørt potetgull.
-Slipp meg, ditt monster. -Herregud!
Dipp får kremhjernen sin øst ut hvis vi ikke gjør noe nå!
Faen.
Hva faen?
-Hva fikk vannet til å falle? -Hva?
Hva får stort vann til å falle fra taket, din kjempe?
Hvem sender vann fra oven som dreper alle?
-En gåte? -Når kommer det igjen?
Jeg vet ikke.
Faen!
-Det vil tråkke på oss. Drep det! -Vi har ikke svarene!
-Ikke bli tråkket på! -Er vannet giftig?
Kan det trylles bort? Pisser en gud på oss?
Er vannet tidsinnstilt?
Har du tidene? Kan jeg få tidene?
Hva faen? Vi trengte mennesket for informasjon.
-Fikk litt. -I sikkerhet!
Og informasjonen er at jeg fortsatt har det.
-Hva? Det skulle drepe oss. -Det svir!
Jeg måtte være rask.
Han er ikke helt død. Du kan fortsette å spørre.
Kan du slutte å skrike og vri deg?
Du må svare på noen spørsmål.
Flott. Fantastisk. Skikkelig bortkastet.
Utenom den frigjorte maten. Velkommen!
Apokalypsen har vært tøff,
men jeg har deg og Ritchie.
Tre er det perfekte antallet i et crew.
Tenk på det. Tre musketerer, Three's Company, Tre blinde mus.
Herregud! Ritchie brenner! Det skjer igjen!
-Nei! -Jævler!
-Det er flere! -Ja!
Skyt dem med badebombene!
-Ikke inhaler! -Det er for sent!
-Jeg fikk noe i nesa allerede. -Menneske! Her borte!
Ta ham!
Sleggekast!
Sleggekast! Under beinet!
Faen!
Vi kan ta dem. De er bare mat.
Kan ikke! Jeg har panikkanfall! Hjertet mitt løper løpsk.
Faen! Løp!
Alt er bra, Jack.
Gjem deg her og vent. Denne rusen vil ende.
Du klarer dette, Barry. Der har du muligheten.
Sett i gang.
Jeg er koblet til.
Hva skjer med meg?
Fy faen. Han gjør det faktisk.
-Ja! -Barry! Hjelp oss!
Jævel. Jack, hva driver du med?
Jeg aner ikke. Jeg har ei pølse i ræva!
Hva mener du?
Jeg sa det nettopp. Det er ei pølse i rævhullet mitt!
-Og den kontrollerer meg! -Hvordan da?
Ved å dra i ballene mine som Rottatouille. Jeg vil ikke gjøre dette.
-Dra den ut derfra. -Jeg kan ikke.
Jeg trenger hendene til det,
og de adlyder ikke.
Prøv å presse den ut med rumpemusklene. Press!
-Fødselsteknikk. -Det går ikke.
Jeg skal hjelpe deg. Dette kan gjøre vondt.
-Hvordan hjelper det? -Jeg prøver å slå deg i svime.
-Faen! Han går dukken! -Ikke i dag.
Se hva du fikk meg til å gjøre. Blod.
Igjen, jeg fikk deg ikke til å gjøre noe. Det er pølsa.
Nei.
Hva med dette? Jævel.
Jeg kan ikke se. Jeg flyr i blinde.
Beklager, Jack, men jeg må hugge den tassen ut av rumpa di.
Nei! Barry!
La vennen vår inni rumpa hans være.
Hei! Ligg unna meg.
Hopp!
Nei.
Unnskyld!
Faen!
Donny, reis deg.
Herregud. Se hva dere fikk meg til å gjøre.
Vær så snill. Ikke gjør meg vondt. Jeg gjør hva som helst.
Hvor er bandanaen?
Det har vært mange orgier i det siste. Har dere sett dem? Vært med på dem?
Har noen knullet et granateple og blitt forvirret av at
det ikke var eksplosivt?
Ikke sant? Jeg lå nettopp med noen bananer.
Ja, sexlivet mitt er bananas.
Er det ikke rart at de heter "brødfrukt"
når de aldri får seg noe morrabrød?
Innse det, mønstrete skall er ute.
Greit. Jeg hadde trekant med en kyllingvinge og et egg.
Fant ikke ut hvem som kom først. Alt jeg vet, er at de kom før meg.
Trange i skallen, begge to. I motsetning til Chowder, som er skalldyr.
Er det noe sjømat i salen?
Typisk. Jeg var dødsbra, og nå skal vi alle dø.
Lukk opp!
-Et menneske! -Dere!
-Prøver han å redde oss? -Ikke gi ham for mye av æren.
Jeg kontrollerer kødden gjennom ræva hans.
Sprøtt, men det funker faktisk. Ser dere?
-Løp! Hva venter dere på? -Det er ikke trygt ute heller.
Fortell det du sa.
Vannet som falt fra himmelen, kalles regn.
Det skjer ikke ofte her. Enda sjeldnere nå på grunn av tørken.
Faktisk et stort problem. Men alt koker ned til...
Slutt med ord vi ikke forstår.
Beklager. Det er uklart hva dere vet og ikke vet.
Greit, det dere kaller "taket", er faktisk en himmel,
og vannet kalles "regn".
Regn?
Det kommer bare med de florlette greiene
som flyter rundt der oppe som ligner marshmallows.
Er himmelen blå, er alt på stell.
Er den grå, kom dere vekk!
-Den er blå nå. -Så det går bra.
-Vi må løpe! Vi kommer til å dø! -Vi kommer ikke til å dø.
Ikke i dag.
Greit. Virker som at Shopwell's offisielt er stengt.
Ja, og det er bra.
For vi hørte aldri hjemme der. Vi hører hjemme der.
Mye finere.
Ja, jeg vet vi startet traumatisk,
men vi er tilbake, Foodtopia!
Gå av sted. Finn hjem. Gjør hva dere vil.
Sammy er vel ferdig.
Hva skjer med meg nå?
Vi fikk det vi trengte, så du er i Barrys hender nå.
Den er vrien. Jeg vil drepe deg, men hvordan?
Dytte en pølseformet stein i ræva di,
knyte ballene og sende deg utfor et stup?
Eller noe mer kreativt? Gjøre det mer til en forestilling?
En stor forestilling. Ja.
Den typen der all maten i byen kommer
for å se det du gjør best: drepe denne kødden.
Det høres kult ut.
Det trengs selvsagt en god forestilling eller to
for å holde på oppmerksomheten før sluttnummeret,
og der kommer jeg inn.
Det går bra. Dette er ikke på ekte.
En bagel og ei pølse planlegger ikke en festival rundt din henrettelse.
Dette er bare et kalkunmareritt etter thanksgiving.
Marerittet har så vidt begynt.
Ja.
Våkne, Jack.
Hvor skal vi?
Alle andre finner et sted å bo, så jeg ville overraske deg.
Greit, åpne øynene.
Et tre. Kult. Jeg elsker det.
Se opp, din tulling.
Hvordan fant du dette stedet?
Drepte et lite menneske her under krigen.
Du dekorerte det.
Jeg vet dette teknisk sett er i Den mørke sonen,
men jeg tenkte det ble fint med et stille sted for oss to.
Det er perfekt.
Du har gjort meg så lykkelig.
-Vi klarte det. -Det gjorde vi virkelig.
Fra nå av, og minn meg på at jeg har sagt dette,
tror jeg at ting vil bli helt perfekte.
Se opp!
Mitt. Dette er mitt. Jeg bor her nå. Jeg var her før deg.
Jeg var her før deg. Og deg. Og deg.
Det er mitt! Mitt!
Bare mitt, og dere er uvelkomne.
Det er mitt.
Det er mitt. Pisk i vei, egg.
Mitt!
Stikk, Småpoteter.
-Mitt! -Mitt!
Mitt!
Mitt.
Tekst: Lars Fiva
Kreativ leder Stine Ellingsen