Їжетопія!
ПОВНИЙ РОЗКОВБАС: ЇЖЕТОПІЯ
Нащо ти відрізав мені палець?
Радий, що запитав. Розумне питання.
Тестую, як швидко ти гориш.
Не можна надто квапитися. Але й баритися теж не можна.
Але бачиш це? Виявляється, ти горітимеш як треба.
- Прошу, ти не маєш цього робити. - Годі тобі.
Чуєш цей захват? Це через тебе.
Це ж «Палаюча людина».
Ми спалимо людину!
- Не розчаровуймо їх. - Ні.
А ви дійсно шарите.
Влаштувати фестиваль навколо смерті дурка —
це так надихає.
А ще це чудовий спосіб показати нові таланти
і, що найважливіше, мій вокал.
Ти співатимеш?
Не знаю, чи ти в курсі, але в мене теж є музичний слух.
Розмарин, льодяники лимонні Паніровка панко з маслом
Трав'яний салат і кукурудза Так серденько моє тане
Ясно, дякую. Будемо на зв'язку.
Френку, чув це? Він буде на зв'язку.
Я потраплю у шоу.
Отже, Баррі, не підпалюй того поца
до мого емоційного крещендо.
Прийнято. А коли це?
Коли твій маленький краник обкінчає
усі твої модняві черевички, ось коли.
Не можу дочекатися.
Долма, редька, мінестроне, фазан, солянка
Гаразд, я почув достатньо, Аділь.
Бо ти будеш на «Палаючій людині».
О божечки. Дякую!
Гаразд, добре. Наступна, Меґан Ті Цибуліон.
- Скільки ще прослуховувань? - Гаразд, погляньмо.
У нас ще Пруно Марс, Селін Діжон,
Машин Ґан Джеллі, Бой Поррідж,
Корн і Піта Ора.
Піта!
Добре, слухай. Ось у чім річ, Кеті. Я не терплю ніяких піт чи лавашів.
Ніяких коржів, ясно?
Це шоу про святкування і втечу від реальності.
Не треба, щоб чиїсь риси
нагадували нам ту єдину їжу, із якою я почувався мов удома.
Вибач, люба. Ти не пройшла.
Гаразд, так краще...
Вона досі це робить? Увесь день можу дивитись на це.
О боже!
Що це, трясця, таке?
- Боже! - Як воно так довго висить у повітрі?
Тікайте!
Невже нас їдять не лише людці?
Це відстій.
Знаю. Це зіпсує «Палаючу людину» Семмі Бублика-молодшого.
Запам'ятайте мої слова. Та людина палатиме.
- Так, Баррі! - Убий її, Баррі! І обережніше там.
Де тут вхід? Як мені контролювати цю штуку?
Сосисково.
Баррі, ні!
Розумна яка.
Він у нормі. Було дуже гидко, але він у нормі.
Як нам спинити цю річ?
Ні!
Це ж я уперше зміг поспати з початку апокаліпсису.
Ну, прокидайся, засранцю. Маєш вирішити для нас проблему.
Або скажеш нам, що забирає нас одне за одним,
або я повисмикую тобі брови одну за одною.
Ні. Прошу. Вони ж відростуть криво.
- Тоді кажи. - Гаразд, я знаю, що це.
Але спочатку можна мені води? Спрага замучила.
Ні. Вода теж жива?
Я бачив, як пляшки з водою ходили...
Гаразд, може, з-під крану?
Типу вони живі лише в пляшці?
І що з цього живе? Пляшка чи вода в ній?
Вибачте. Не розумію вашого життя.
Це так мене спантеличує. Ви маєте розуміти.
Наші життя прості, клятий йолопе. Ти ганьбиш себе.
Хочеш втамувати спрагу? Втамуй нашу проблему.
Гаразд. Ми знаємо, як це зупинити. Але всі мають долучитися.
Агов. Пригадуєш мене? Ти мені на лице насрала?
Іди до Баррі, верескливе падло.
Зараз!
Ура!
- Агов. Дай п'ять. То була чудова ідея. - Це не наша ідея. А його.
- Малюка Індика? - Ні. Дідько. Відійди, Індику.
Його ідея.
Рятуйте!
Ви знову питали поради в людця?
О боже. І ви змусили мене несвідомо похвалити його?
«Палаючій людині» бути, лялю!
Щодо цього. Невже варто
палити того, хто нас уже двічі врятував?
Вибач. Що ти хочеш сказати?
Що нам не варто спалювати його? Узагалі?
Думаю, Френк каже, що, може, відкладемо спалення. Так?
- Так, трохи відкладемо. - Доки краще не освоїмося тут.
Саме так. Хтозна, коли знову щось схоже повториться.
Я й сам би розібрався з цим монстром.
Він мене обісрав.
- Це птах. - Я не називатиму його так.
Слухайте. Жуйка помер. Була конче потрібна інфа. Я був не проти.
Але це слизька доріжка.
Так ти через кожну проблему бігатимеш до цього людця.
Не через кожну. Лише іноді, коли не ясно.
Він нам не треба.
Постійно бігатимеш до наших гнобителів?
Хіба ми не знищили їхнє суспільство комічно швидко?
Знищили.
Хіба не позбулися всіх стигм щодо трахання й смоктання?
Так. І це теж.
Тоді хоч трохи пишайтеся своїм видом.
Вірте в себе. Це наш час. Не їхній.
Він згорить сьогодні.
Вітаємо на нашому шоу.
Ви знаєте, що я — Семмі Бублик.
Радий представити вам перший харчовий гурт цього вечора.
Поплескайте крихітними рученятами «Співочим Хлібцям»!
Тост із нами Коричневий і золотий
О, масло Сідати на обличчя нам не треба
Ми жили хлібом, доки нас не прогріли
Стали ми тостом тоді
Так!
Житній, на заквасці хліб Всіх сортів і не злічить
Фокача, чіабата...
Так!
Мармурова булка, багет і бріош
Хто ваш улюбленець із них?
То, мабуть, хала
Погано видно шоу?
Вам пощастило. Звідси чудово все видно.
І все, що я прошу, — це дещо маленьке натомість.
Ясно.
- Хочеш, щоб я лизав твою дупу? - Що?
Твою дірку. Ту штуку, що стирчить у тебе ззаду.
Ось ти про що.
Дуже спокусливо,
але мене насправді більше цікавить ця твоя чудова ротова перлина.
Боже, звідки вони знають, як грати музику? Безглуздя якесь.
Хлібні крихти
Гаразд. Усе готово.
Вогонь піде звідси й прямісінько на той пагорб,
спалить завіси, за якими буде людець...
Який теж згодом запалає. Геніально.
Ну, я цього не розумію.
Так. Я не хочу, щоб наше єдине джерело інформації горіло.
А якщо не буде?
Ти вже завоював моє серце, Френку. Тепер і увагу.
Ми з тобою знаємо, що краще для Їжетопії.
А вбивати його? На гірше. Маємо зупинити це.
Чекай. Ти дійсно хочеш відверто піти проти бажань Баррі?
А як же наші бажання?
- Вони не рахуються? - Так.
- Хочеш, щоб вони рахувалися? - Так.
- Тоді знаєш що? Ось що я скажу. - Що?
Нас двоє. Тож як одне його бажання може важити більше за наші два?
Так. Стій. З ним Семмі. Це порівну.
Ні, не порівну. Це невизначеність.
Гаразд, а хто виграє у випадку невизначеності?
Гадаю, ми обоє знаємо, що ми.
Бо ми хочемо кращого для Їжетопії, ясно?
Усе буде добре.
Баррі зрозуміє, що ми вчинили правильно.
Але, якщо чесно, краще йому не знати про це.
Так. Гаразд. Я з тобою, але буде кепсько, коли він дізнається.
- Так. Але цього не буде. - Так, і я з тобою.
- Він не дізнається. - Краще б не дізнався.
Я просто малий макарон, що танцює
Не спагеті і не пенне і не рігатоні
Я не лазанья і не жирний шмат болоньєзе
Я макарон
Я просто малий макарон, що танцює
Не спагеті і не пенне і не рігатоні
Я не лазанья і не жирний шмат болоньєзе
Я макарон
Чи бачили десь макарон, що танцює?
Таке видовище не варто оминати
Спокуса та романтика — це все про мене
Я вишуканий макарон
Я просто малий макарон, що танцює
Не спагеті і не пенне і не рігатоні
Я не лазанья і не жирний шмат болоньєзе
Я макарон
Як нам усе провернути?
Як розв'яжемо, усі побачать, що він зник.
Френку, пригадуєш, коли в «Фуршеті» їжу брали з полички,
хтось приходив та одразу ж заміняв її на точнісінько таку саму?
Так, я чудово пам'ятаю, і це доволі приємні спогади,
але, гадаю, зараз нам варто зосередитися на тому, як...
Мені порей сказав Ти зустрічався з нею
Ти не м'ясо, ти простий картофан
Дякую! Щиро вам дякую!
Оливкова Родріґо, народе.
Не хотів би бути на місці того, хто її скривдив.
Чорт. Треба поквапитися. Як нам його зрушити?
Може, залізти в його кабіну? Як робив Баррі?
Як? Вони всі мертві.
Не знаю. Може, в якомусь лишилося трохи енергії.
- Нам же недалеко йти. - Треба спробувати.
Нічого. Голяк.
Гаразд.
Зараз та мить, якої ви всі чекали,
мій неперевершений виступ,
поєднаний з церемоніальним спаленням людця!
Трясця.
Чорт. Гранд-фінал Семмі. Швидше.
Старе барахло.
Чекай. Чув це?
- Гадаю, один вижив. - Так.
Я поліз.
Я роблю це. Я на місці. Він рухається?
Ні, ще нічого. Але продовжуй, любий. Ти впораєшся.
Поворуши руками. Хапайся за щось.
Так, Френку! Уперед!
Так. Тепер залазь туди, щоб я пишалася тобою.
Так!
Лайно!
Він рухається.
У мене виходить!
Пачка борошна, чипси також Мус із грибів, пачка соусу
Помідор, а тут картопля Жовта голівка сиру
Так!
Баклажан, шоколадка І ягідне варення в банці
Кавун, яблуко, лимон Заморожений горох
Ми розпалимо багаття
Яка краса — дивитись Як людець палає
Ми розпалимо багаття...
Дідько. Часу обмаль.
Я виграю трохи часу.
Смаженина, пармезан Приправа й гірчиця діжонська
Моцарела, мортадела Палички кориці
Цвітна капуста, диня І солодощі з лакриці
Яловичі джерки та індик Суміш сухофруктів
Ми розпалимо багаття
Яка радісна подія На потіху їжі
Брендо, ти молодчинка. Яка ж ти збіса молодчинка.
Він горітиме яскраво Як я в славі сяю
Розмарин, тмин, шавлія Уся увага Семмі
Ви заповнюєте мою дірку...
Агов, дивіться на мене!
Ми розпалимо багаття
Яка радісна подія На потіху їжі
Якого біса?
Вогонь згас. Маю запалити знову. Вигадаєш ще пару куплетів?
Агов, хіба ж після траху з буряком хрін не червоний?
Банка тунця і банка бобів Цвітна капуста, листковий салат
Гірчиця жовта, крем заварний Бублик із кошика
Содова, цукерка від кашлю Ой, зацініть той крем на кексі
Ром, віскі, пляшка джину Не забуду про гарбуз
«Отче наш, що є на небесах, хай святиться ім'я...»
Чекайте. Святиться чи світиться? Дідько. Гаразд.
«Богородице Діво, син...» Курва. Гаразд, які там слова?
Забув геть усі молитви. Помру грішником.
Не сьогодні.
Ні. Морська сіль плавить мій мозок.
- Це ти. Приніс води? - Що? Ні.
Брендо, я майже на місці.
Треба робити це зараз!
- Підпирай його! - Що це за хлопець?
Можна його сорочку?
Праве яйце.
Ліве яйце.
Френку, завіса горить.
Гаряче! Гарячий вогонь!
Мала сосиско, не треба залазити мені в...
Людець горить
Чудово. Френку, Брендо, ідіть сюди.
Підсмажте його дупу!
Спаліть його до смерті!
Френку? Брендо?
- Можеш обережніше? Цей тип таке вайло. - Я цього не контролюю.
У Баррі це було легше, ніж насправді.
Він наче дупогеній.
Я вам дуже вдячний, що врятували мене.
Спалення — це найгірша смерть.
- Ми зробили це. - Так!
- Ми ж правильно вчинили, так? - Так. Точно. Правда ж?
Цілком. Тобто ви двоє маєте дуже собою пишатися.
Мені ніяково казати таке їжі, але я вже давно нічого не їв.
Користі не буде, якщо я помру від голоду.
Ті «Співочі хлібці» звучать дуже смачно.
Як і той Макарон. Я невибагливий. З'їм будь-кого з тих музик.
Не хочу бути ненажерою. Не проситиму зірку шоу.
Знаю, той бублик — ваш друг. Гурт розігріву. Техпрацівник.
Хто завгодно. Обирайте самі. Отже, що скажете?
Переклад субтитрів: Віталій Данмер
Творчий керівник Владислава Бурмістрова