Foodtopia !
-Kom med innsatsen. -Gi meg én tann på Bønnene.
Gi meg to tenner på Tunfisk.
Tunfisk!
Kom igjen, Bønner!
-Ja! -Faen.
Betal nå, din belgfruktfylte etternøler.
Hei sann. Beklager jeg ødelegger moroa.
Jeg vil bare si at dere har et flott hjem,
og jeg vil ha det.
Tror du vi er imbesile? Jeg kom ikke på boks i går.
Vi har ingen intensjon om å gi fra oss denne nyoppdagede landfestningen.
Med mindre du planlegger å plyndre oss.
Nei. Plyndring skjer ikke.
Gratulerer med den ene tanna du vant i løpet.
-Håper du er fornøyd med den. -Det er jeg! All mat elsker tenner.
Symbolismen deres er lett forståelig.
La meg fortelle deg en hemmelighet. Én tann er ikke kult.
Det som er kult, er...
...hundre og sju tenner.
Det er bare å telle.
Mange hvite der. Gule også. Noen melketenner.
Jeg ser du er interessert i forjekselen. Fin, hva?
Noen skjeve tenner.
De passer. Sett dem sammen, det er mellomrom.
Se på de fine munnbeina.
Splitte mine bramseil, for en skatt!
Avtale, vi setter alle kluter til.
Dytt, min venn.
Farvel!
Jævla idioter.
Jeg eier alt dette.
Til og med deg.
Lavash, min kjære.
Når jeg er med deg, har jeg ikke noe hull.
For det er fylt med din kjærlighet,
din beundring, og noen ganger
din flekkete, deigete...
-Hva skrek du nettopp om? -Hva? Skrek jeg?
Bare et mareritt. Jeg vil helst ikke snakke om det nå.
-Det var en morsom kveld. -Og nå er den over.
-Ja. Ikke mer spenning. -Ingen mer kjærlighet vil bli gitt.
-Bare... -Ikke mer oppmerksomhet.
Dette er vel livet nå.
Bare sitte her og tenke på glansdagene
og vite at det ikke vil bli lett...
Svaret på alle problemene.
Kult.
Herregud. Sjekk det der. De elsker ham.
Denne oppmerksomhetboksen er det jeg trenger.
Ja. Sånn, jævel.
Hei.
Du har litt av et publikum der.
Kan jeg prøve? Fem minutter?
Takk, Brødgutt. Du fikk meg til å gjøre feil.
Unnskyld. Jeg ser etter en måte å vise verden mitt talent på.
Dette virker som et perfekt format.
Skaff ditt eget kringkastingssystem. Dette er opptatt.
-Du forstår ikke. Jeg trenger dette. -Nei, du forstår ikke.
Dette er mitt sted, og jeg gir faen i dine behov.
Jeg bryr meg om én ting, og det er dette.
Raseri!
Du køddet nettopp med feil bagel!
Vent.
Hva med en applaus for åpningsnummeret mitt, Skadet Frokostblanding?
Jeg er tilbake. La oss dra i gang showet.
Eksen min så meg ha sex med en annen matvare her forleden,
og du kan si at jeg var helt sylta.
Tror du mennesket vil ete en av sine?
Han sa han var sulten.
Vi kan ikke mate ham en av våre egne.
Enten sulter han, eller så bon appé-fot.
Pass deg! Hva i... Faen, altså.
-Gikk det bra? -Nei. Har du sett Saft?
-Hvilken Saft? -Saft Is, den gamle jævelen.
Jeg hadde en tann i lomma, og han kom med en pirker og stjal den!
Tannpirket han fra deg?
Men mat stjeler ikke fra annen mat.
Ikke det? Si det til jævelen som rappa sakene mine.
-Det skjer overalt. -Hei! Noen må stoppe henne!
Vent nå litt. Vi kjenner ikke til hele historien.
Jeg hadde en tann, og hun stjal den!
Greit. Nå gjør vi det. Dette er et problem.
Her er et problem til.
Vet han hva vi gjorde? Vil han konfrontere oss?
-Aner ikke! Oppfør deg naturlig. -Greit.
-Hva gjør du? -Aner ikke.
-Har glemt hvordan det gjøres. -Ikke ved å klype meg!
-Hei, Bare-Bare. -Det er ikke naturlig.
Hei sann. Hva driver dere med? Kan jeg henge med dere i hele dag?
-Hele dag? -Ja. Fra nå til leggetid.
Hvorfor bærer dere på denne foten?
Ingen grunn. Vi ville bare ha rulleskoen.
Foten er ikke viktig. Fikk den bare ikke ut.
-Så den ikke engang. -Så du at det var en fot oppi?
Nei, ikke før nå.
-Ja, rart. -Bare la den være.
Jeg skal få den ut. Jeg kan dette.
-Sånn ja. -Nei, du behøver ikke.
Reddet én gang matsamfunnet,
nå er jeg bare en teiting som drar føtter ut av rullesko.
Det eneste jeg duger til nå. Men det hjelper
å vite at vi er sammen til leggetid.
Hva faen? Hva betyr det? Vi kan ikke henge med ham til leggetid.
Nei, det er absurd. Det er så spesifikt.
Vi må lure oss vekk.
Vi kan ikke bare kvitte oss med ham. Se så trist han er.
Han har ingenting. Ikke en tøddel.
Hei. Kanskje du faktisk kan hjelpe oss
med noe litt mer akutt og mye mer farlig?
Hva er det?
Vi må ha et system for å stoppe stjeling.
Og kun du er heroisk nok til å styre det.
Pokker. Det gjorde meg stiv.
Ja, virker som at du ble litt større.
Stjeler du? Over mitt døde kjøtt!
Jeg skal introdusere deg for noen senere.
Hvem da?
Et problem vi ikke kan håndtere. Vent. Det finnes ikke.
Jeg vet deres skjøre kropper krever næring, så her.
-Vi har noe du kan spise. -Herregud.
Jeg får ikke takket nok.
Dette må ha vært et stort moralsk dilemma. Så...
Ikke egentlig. Vi ga deg det moralske dilemmaet.
Og det er en damefot.
Det gjør det verre av en grunn.
Vent. Om jeg ikke spiser den, er ikke det mer sexistisk?
Hva er det jeg sier? Jeg kan ikke spise en fot!
Kan ikke spise fot. For en drittsekk. Nei vel?
Men du kunne nok spist meg?
Kan du få deg til å gjøre det?
-Jeg vet ikke. -Du vet det.
Du husker sikkert smaken av meg bare ved å se på meg.
-Brenda, ta det rolig. -Nei! Vedder på at han vil spise meg.
Å? Hva? Vil du brette meg ut? Ja?
Sprute litt sennep på meg?
Ha på en reddik, dyppe meg i brus,
smøre meg på en vannmelon og så spise meg? Hva?
Aldri. Den smakssammensetningen er sprø.
Smakssammensetning. Hørte du, Frank? Han setter meg i en smaksbås.
Hør her. Unnskyld. En fot er mye å ta innover seg.
Om jeg kanskje fikk fingre. Da kan jeg steke dem i olje eller...
Herregud. Selvfølgelig. Beklager.
Olje er en person for deg. Jeg mente ikke det.
-Frank, vi stikker. -Ikke forlat meg her alene.
Trodde dere ville ha samfunnshjelp.
Vi ser på deg som et "regnmenneske".
Sparer deg til en regnværsdag. Eller fugledag.
Eller en dag vi ikke forstår, men ikke nå.
Det siste vi ønsker, er et samfunn som ligner menneskesamfunnet.
Vi gjør ting på matmåten.
Greit. Jeg danner en spesialenhet
som skal patruljere gatene og slå ned på tanntyveri.
Til alle frivillige, når jeg sier navnet ditt,
ta et skritt frem og ta skiltet og cocktailsverdet ditt,
som vil gi følelsen av irrasjonell makt
som jeg vet ikke vil være et problem fremover.
Chris Bologna.
Kishka Hargitay.
Hei, Kishka. Iste.
Og alle andre. La oss gå ut i gatene!
POLITI
Juicen rømmer!
Det var ikke meg!
WHIRLY'S SWIRLY VANILJEIS
Greit, Krem. Vi vet du er venn med Saft. Hvor er han?
Greit. Hvem snakker du om?
Kjenner mange. Appelsinsaft. Eplesaft. Sitronsaft.
-Og til og med... -Spar deg.
Du vet hvilken Saft jeg mener. Is. Saft Is.
Forsiktig med boksen. Hør her. Han er der borte.
Ta det rolig. Takk for tanna.
Saft! Frys!
Det er det jeg prøver på.
Konstabler.
Åpne den jævla døra!
Beklager. Festen er over.
-Hvor faen tar du meg med? -Det skulle du nok likt å vite.
Hva gjør vi med Saft og all den andre maten som stjal?
Denne har jeg.
Matretten har nå startet.
Alle reiser seg for den ærede dommeren Kålrot Ginsberg.
-Vi klarte det igjen. -Bare hyggelig, Foodtopia.
Greit.
Første sak er mellom Røde Linser og Saft.
Hva er problemet?
Saft stjal tanna mi. Din jævla tanntyv!
-Saft, stemmer det? -Ja. Og jeg ville gjort det igjen.
-Ingen anger. -Ikke vær redd.
De tok jævelen. Systemet fungerer.
Men dere forstår ikke. Det er ikke så enkelt.
Saft gjorde bare det han måtte.
Jeg holdt på å smelte i hjel.
Og ikke bare jeg, ungene mine også. Krem. Fudge.
Hele isfamilien på randen av fluidisering.
Vi trengte en fryser. Og det fort.
Men frysere er ikke billige i Foodtopia.
Derfor måtte jeg stjele Røde Linsers tann.
Dette hersens stedet fikk meg til å forandre meg.
Og det verste er
at da jeg kom tilbake med min stjålne tann,
hadde alle i familien min smeltet bort.
Jeg kan fortsatt se Lille Fudges ansikt skli ned kroppen hans,
dryppe ut over hele gulvet og skoene mine. Se!
Skoene av vitnebrettet.
Trist å se.
Men dette er matretten,
og akkurat som den lufttette forseglingen til sylteagurkglass
må lover aldri brytes.
Jeg beordrer herved Saft å gi tilbake tanna til Røde Linser.
-Laurbærblad. -Herregud!
Hvis alle nå er ferdig med å gispe,
så skal retten behandle saken mellom Spritzer og Romano,
som er anklaget for å ha stjålet tre melketenner.
Merker du en urovekkende trend
i alle matvarene som er tiltalt for tyveri?
Fortsatt mye kjøleskapsplass til leie i min seks-hyllers walk-in.
Sentralkjøling, ikke noe naturlig lys og smørhylle-dørvakt.
Ikke nok tenner til et kjøleskap?
Vi selger kaldtvannskuber for halve prisen.
Eller gjør vennene misunnelige
i en elegant trekkopp- eller radiostyrt bil.
Kommer uten batterier.
Hva faen? Bruker mat tenner for å bytte varer?
Og tjenester.
Flytt deg.
Hei! Slutt med å kapre blåsestasjonen.
Hva faen er dette? Har vi matslum nå?
Vi straffer mat for å stjele tenner,
men de gjør bare det for å overleve.
Faen. Dette er ille. Hva skal jeg gjøre? Jeg flipper.
Bør vi snakke med mennesket om dette, eller...
Nei, Frank.
Dette er ikke himmelvann eller flyvemonstre.
Mennesket trengs ikke.
Hans onde, simple ideer må ikke infisere oss.
Dette er et matproblem, og vi må finne en matløsning.
En mat-ning. Ser du? Jeg kom på en mat-ning til problemet med
at "mat" og "løsning" ble for komplisert.
-Så lett som bare det. -Du har rett. Det er enkelt.
Noen matvarer har mange tenner. Noen har ingen.
Så vi ber mat som har mange om å gi til mat som ikke har det.
Ja. Dette er ikke kontroversielt,
og enhver matvare vil si seg enig.
Flott. Hvordan sprer vi ordet?
Greit, hva med denne?
Hva kaller du nudler som prøver å være noe annet?
"Sludder".
Det er samme vitsetype som den forrige.
Du er bedrageren! Lureri!
Hva er... Ikke gå midt i.
Kom an, Sammy. Du mister dem.
Tenk. Hvordan forbli relevant?
Sammy, du må gi en offentlig melding
som absolutt alle må høre.
Ja.
God kveld. Jeg er selvfølgelig Sammy Bagel.
Mine første gjester startet revolusjonen
og skapte rettssystemet vårt.
Frank og Brenda.
Topp. Frank, Brenda, elsker dere.
Jeg hører at dere har en stor kunngjøring.
Ja, det har vi.
Vi har utviklet et system, et skikkelig smart, lite system,
som vil ta en andel av alles tenner
for å sikre at matvarer uten tenner ivaretas.
For å demonstrere det vi snakker om, se for dere en pai.
Eller enda bedre, la oss få henne opp. Pai?
Jeg vil bare hilse til min venn, Rabarbra. Hei, Barb!
La oss si at Pai representerer alle tennene en matvare har.
-Jeg er tenner. -Ja. Takk for hjelpen.
Som jeg sa, hvis du er en matvare som ikke har mange,
vil vi bare ta en så stor bit av tennene dine.
-Det er ikke mye. -Nettopp.
Hold opp. Ikke kommenter. Du er bare en rekvisitt.
Og hvis du har flere tenner enn du trenger,
betaler du en så stor del.
Som er betydelig,
men du vil se at det fortsatt er en ganske en stor del av Pais kropp igjen.
-Bu! -Hva?
Vent. Hold opp. Hørte jeg buing? Buer noen? Hvem er bueren?
-Og nevnte jeg det? Bu! -Greit. Deg?
Virker som at du har et problem med denne delingsplanen.
Ja. Jeg er Julius, og jeg har et problem.
De har ikke troen på mat!
Hva? Vi startet revolusjonen. Vi har troen på mat.
-Jeg var der! -Hun har rett!
Det høres ikke sånn ut.
Dere vil dele ut til alle
fordi dere tror vi er for svake til å finne ut av det selv.
Ja. Hva faen?
-Kom an. Hva faen? -Ja.
-Det er ikke det vi sier. -Opp. Snakk inn i mikrofonen.
Dette er sjansen til å snakke direkte til Frank og Brenda.
Etter krigen sa dere at matvarer kunne gjøre det de ville.
Og nå sier dere hva vi skal gjøre. Så hva er det som gjelder?
Begge deler?
-Aldri. -Dere lyver!
Kan jeg spørre om noe?
Har dere det bedre nå enn for fire dager siden?
Ikke jeg.
-Nei. -Jeg har det verre.
Så hvorfor hører vi da på dem?
-Ja. -Hvem ga dem ansvaret? Ikke jeg.
-Du? -Ikke jeg.
-Nei. -Nei.
-Hva faen? -Synes du at du skal ha ansvaret?
Nei. Jeg synes vi skal ha ansvaret
for hvem som har ansvaret.
Ja! Han har faen meg rett.
Og hvis mine medmatvarer skulle velge meg,
skal jeg faen meg gjøre en bedre jobb enn dere.
Noen må ringe vannmelonen, for dette blir saftig.
Hva sier dere?
Synes dere at Frank og Brenda burde ha ansvaret?
Ikke faen.
Eller synes dere at Julius i publikum bør ha ansvaret?
Julius!
Følg med neste gang
når vinneren blir kåret, kun på mitt show, Krangler!
Ledet av deres favorittbagel, Sammy.
Bra gjort, dere to. Flott show.
Hva mener du med "flott show"? Du rævkjørte oss.
Vent. Hva? Jeg skjønner ikke. Alle i byen så på dere.
Jeg skjønner ikke hvordan du kan se det
som noe annet enn fantastisk.
Sammy! Ha sex med meg!
Se. De elsker meg.
Unnskyld meg mens jeg koser med nudlene. Hei så lenge.
Hva skjedde nå? Det var en jævla katastrofe.
Noen mat-ning på hvordan vi løser dette?
Ikke nå, men det kunne vært verre, ikke sant?
Hvordan da?
Tror du at du unnslipper?
Slutt å kjempe. Jeg vil ikke mose deg.
Hva faen?
Nå er det gjort.
Jeg er kannibal nå.
Tekst: Lars Fiva
Kreativ leder Stine Ellingsen