‫פודטופיה!‬
‫מסיבת נקניקיות: פודטופיה‬
‫ביג קהונה בורגר‬
‫שן אחת לכל אחד.‬
‫ברוכים הבאים לספא של ג'וליוס. תרצו מי מלפפון מרעננים לפנים?‬
‫זה נשמע נפלא.‬
‫היי. תצביעו לג'וליוס.‬
‫תיהנו מהעיסוי.‬
‫היי, אל תדאגי. נעזור לך להיפטר מהקמטים.‬
‫תצביעי לג'וליוס.‬
‫בחייך. חזק יותר. אם את רוצה שן, את צריכה לרכך אותי.‬
‫סליחה. אני עושה את זה כל היום. הידיים שלי כואבות.‬
‫הדבר הכי גרוע הוא כשהם מדברים איתך.‬
‫- אגתה! - היי, ילדודס.‬
‫אימא צריכה לשבת לרגע.‬
‫אגתה, את נראית טרופה, אחותי.‬
‫אני יודעת שבחיים לא הכול צהוב או לבן, אבל קשה לי.‬
‫תסתכלי לי בלבן של העין ותקשיבי.‬
‫את ביצה טובה, תמיד עוזרת לכולן בקרטון.‬
‫יום אחד תרוויחי מספיק שיניים כדי לקנות לנו את מקרר החלומות.‬
‫אבל אל תישברי עכשיו. אל תהיי רכה, תתמקדי בחיובי.‬
‫יוק-או, את צודקת. אני אוהבת אותך.‬
‫הטיימר צלצל.‬
‫חייבת לזוז, אין זמן לקשקש, אחרת תבוא מישהי עלומה ותחטוף לי את המשרה.‬
‫בהנהלה שמו לב שיש יותר מדי הפסקות קפה.‬
‫כתוצאה מכך, כל משקאות הקפה מושעים ללא שכר.‬
‫אף אחד עוד לא נרשם להפעלת המלגזה.‬
‫זו תזכורת לכך שזה לא מה שאתם חושבים.‬
‫מצרכי מזון שיתפעלו ציוד כבד‬
‫יבינו שיש בכך סיכון לקילוף, לחירור...‬
‫הצילו!‬
‫- אלוהים! - היא פורסת לי את האצבעות!‬
‫תפסתי אותך.‬
‫נסדקת.‬
‫לעזאזל. עכשיו עליי למצוא מחליפים לשניכם.‬
‫אתה! תיכנס לעמדה.‬
‫לא, בבקשה, אדון סמוקי ברביקיו. אני עדיין יכולה לעבוד.‬
‫מצטער, יקירתי. אם לא אאכוף את הכללים, ג'וליוס יחליף גם אותי.‬
‫חזרת מוקדם. מה קרה? כואבת לך קצת הבטן?‬
‫שמעתן את זה? אגתה! יוק-או!‬
‫לא!‬
‫לא! כל המשפחה שלי! הן מתות. כולן מתות!‬
‫לאחר שגופן החלוש בגד בהן,‬
‫הן שכבו בשלולית חלמון, קליפות וקרביים.‬
‫הן לעולם לא יחוו את חיבוקו הקריר של המקרר,‬
‫אלא רק את אימת אחיזתו הקרה של המוות.‬
‫טוב. תודה לך, וינר הוטסדוג,‬
‫על עוד אחד מסיפוריך האמיתיים והמדכאים,‬
‫אך המרתקים בהחלט.‬
‫סמואל, ארד עד עמקי קיבת האדם אכולת המרה‬
‫אם זה יאפשר לי לתאר את המציאות העגומה של קיומנו.‬
‫זה גורם לי לאושר כמעט ארוטי‬
‫ולעצבות שלא תתואר.‬
‫איזה שילוב. ועכשיו אל הסיפור המרכזי שלנו.‬
‫אתמול התעוררה מחלוקת בין מצרכי המזון לגבי זהות המנהיג הראוי לפודטופיה,‬
‫והתפתחה לכדי מהומה גדולה שאני מכנה "תחרות המנהיגים".‬
‫אנחנו עוברים בשידור חי אל רחוב מיין, שם פרנק וברנדה עומדים ל...‬
‫אתה סמי בייגל ג'וניור?‬
‫לא, אני ג'ון פסטרמה סניור. ודאי שאני סמי בייגל ג'וניור, לעזאזל.‬
‫- טוב. תאזקו אותו. - בוא איתי.‬
‫היי, תירגעו. מה כבר עשיתי?‬
‫החטפת לי מכות וגנבת לי את מסכי הטלוויזיה!‬
‫אה, כן.‬
‫שלום לאחינו, מצרכי המזון!‬
‫אני מביט אל הקהל ורואה יותר מדי משקאות חלב שמתקרשים.‬
‫יותר מדי חסות נבולות. יותר מדי מצרכי מזון קפואים שנמסים.‬
‫ותוכנית החלוקה שלנו תיקח את כל מצרכי המזון הללו‬
‫אל המקררים שהם צריכים כל כך.‬
‫תקשיבו, חברים. כמצרכי מזון, אנחנו אחראים לעזור זה לזה.‬
‫אבל יש כמה מצרכי מזון, כמו התפוז ג'וליוס,‬
‫שמעניין אותם יותר לדאוג לעצמם.‬
‫אבל היי, למרבה המזל, אנחנו רבים מהם.‬
‫ואם נשתף פעולה, דבר לא יעצור אותנו.‬
‫אנחנו שמים לזה סוף. העצרת יצאה משליטה.‬
‫מה? לא נכון. אנחנו רק מעבירים את המסר שלנו.‬
‫כבר לא. סוגרים הכול.‬
‫מה הקטע? לא לשם כך הקמנו את כוח המשימה.‬
‫אתה אחראי לזה, נכון?‬
‫פרנק, רק משום שראית שנתתי להם שיניים,‬
‫ושהם עשו בדיוק מה שאמרתי, זה לא אומר שאני שולט בהם.‬
‫- חכה שם. - כן, אדוני.‬
‫תבינו, אני פרי עשיר. אני לא מסתיר זאת.‬
‫יש לי שיניים טוחנות בסוליות הנעליים. רואים?‬
‫יפה.‬
‫פרנק וברנדה רוצים לקחת לי את השיניים.‬
‫אבל אם באמת חושבים על זה, השיניים שלי הן השיניים שלכם.‬
‫אני משתמש בהן כדי להעסיק כמעט את כולם בעיר.‬
‫בכל יום אני יוצר עוד משרות.‬
‫ואם יכריחו אותי לחלוק אותן, איאלץ לפטר רבים מכם,‬
‫ולהעלות את שכר הדירה שלכם ואת מחירי המכוניות.‬
‫אני לא רוצה לעשות את זה. אם כבר, אני רוצה לתת לכם יותר שיניים.‬
‫וגם תחושת גאווה כשתרוויחו אותן. אבל הם לא מרשים לי.‬
‫זה לא נכון.‬
‫אולי תפסיק להמציא דברים רעים?‬
‫אם הם ייבחרו, המחירים יעלו.‬
‫אתם תפוטרו.‬
‫תהיו חסרי בית.‬
‫אני מבטיח לכם.‬
‫לעזאזל, הוא השתלט על העצרת שלנו ואז שלהב את כולם נגדנו.‬
‫זה בסדר, פרנק. שמנו הולך לפנינו.‬
‫אולי איבדנו שליטה על כוח המשימה,‬
‫אך ביהמ"ש למצרכי מזון נותר הגון.‬
‫התיק הבא‬
‫הוא של קריספי סינמון לוגס נגד סמואל בייגל ג'וניור.‬
‫השופטת רוטבגה גינסברג מכהנת.‬
‫טוב, חברים. שבו, בבקשה.‬
‫אבל יש לי משהו על הישבן.‬
‫שקט!‬
‫בחייך, סמי. תהיה רציני.‬
‫- שנעזור לו איכשהו? - אסור לנו להפלות לטובה את חברינו.‬
‫הכללים תקפים לכל אחד ממצרכי המזון.‬
‫מר בייגל, משחקי המילים שלך הם אולי מנגנון הגנה,‬
‫אבל הם לא נחשבים להגנה משפטית, לא בבית המשפט שלי למצרכי מזון.‬
‫- אז מה קו ההגנה שלך? - טוב... תקשיבי.‬
‫אני יודע שטעיתי כשחבטתי בקופסת הדגנים וכשהשתלטתי על החנות,‬
‫אבל ההופעה על המסכים היא כל מה שיש לי.‬
‫בלעדיהם...‬
‫אני אפילו לא רוצה לחשוב מה יקרה לי בלעדיהם.‬
‫זה קו ההגנה שלך? ברצינות?‬
‫טוב, המסקנה פה די פשוטה.‬
‫אני פוסקת שחנות האלקטרוניקה שייכת באופן חוקי ל...‬
‫סמי בייגל ג'וניור. התיק סגור.‬
‫שיניים... אני אוהבת שיניים.‬
‫ג'וליוס עשה זאת שוב.‬
‫השפיע על גינסברג. היא הייתה מהטובים.‬
‫המערכת נרקבת מהר יותר מתפוח גריאטרי.‬
‫לא פה, פרנק. מצרכי מזון רואים אותנו. תחייך ותנופף...‬
‫- אתה בטוח שהיא חדשה? - היא חדשה, אייסד טי.‬
‫המעטפת הפנימית שלי רוטטת עכשיו בטירוף.‬
‫אני מכבד את תחושות הבטן שלך, אבל הן לא עוזרות לי כרגע.‬
‫- אני צריך ראיה מוצקה, אחי. - טוב, תראה.‬
‫לפני ה"ברנינג מן" כרתי אחת מהבהונות של האנשימי.‬
‫גם לטביעת הרגל הזו יש ארבע בהונות.‬
‫אז נראה שהשאלה היחידה היא, לאנשימים יש חמש בהונות בדרך כלל, נכון?‬
‫אתה תרצה לראות את זה, בארי.‬
‫זה לא ייתכן. בזה קשרתי את האנשימי.‬
‫נראה שלא קשרת חזק מספיק.‬
‫אין שום סיכוי שהוא היה מצליח להשתחרר לבד.‬
‫- אתה אומר שעזרו לו? - אני לא אומר שלא.‬
‫אילו מצרכי מזון היו רוצים לדבר עם אנשימי בכלל, כל שכן להציל אותו?‬
‫ומה הם עשויים להרוויח מזה?‬
‫מה שזה לא יהיה, זה חייב להיות משהו חשוב אם הם רימו את כולם בשבילו.‬
‫בעיקר את הקרובים להם.‬
‫זה יוצא משליטה.‬
‫ג'וליוס ינצח בבחירות. והמצב יישאר ככה לנצח.‬
‫העשירים ישלטו בעניים. מה נעשה?‬
‫אני לא יודעת. לעזאזל! מה נסגר?‬
‫- למה משחיתים את הרעיונות שלנו? - כי הם רעיונות של בני אדם.‬
‫אני שומע אתכם, דרך אגב. אין דלת בבית העץ.‬
‫הייתה פשיעה, אז הקמתם משטרה ומערכת בתי משפט.‬
‫ואז שניהם הושחתו בידי פוליטיקאי שרץ לנשיאות.‬
‫מה?‬
‫ו"תוכנית החלוקה" שלכם, נכון? אלה מיסים.‬
‫דבר שנוי במחלוקת מאוד בקרב בני האדם. אין פלא שכולם התנגדו לכם.‬
‫אז יצרנו בעיות של בני אדם?‬
‫ספציפית, בעיות של בני אדם מערביים, קפיטליסטים ואמריקאים.‬
‫אבל זה אומר שאוכל לעזור.‬
‫כי מתברר שלמרבה ההפתעה, מצרכי המזון ובני האדם דומים.‬
‫- לך תזדיין. אנחנו לא דומים. - זה מה שאדם היה אומר.‬
‫- לא נכון. - זה דווקא נכון.‬
‫זה מה שאנשים אמרו בכל פעם שאמרתי שאני כמוהם.‬
‫שאני דפוק, סתם עוד דביל ממוצע.‬
‫אבל אני יודע דברים. כן.‬
‫לא צריך לכתוב את "בית הקלפים"‬
‫כדי לדעת שפוליטיקה מונעת מכסף.‬
‫מספיק לצפות בה.‬
‫ואני צפיתי בשתי עונות וחצי.‬
‫אבל אל תדאגו,‬
‫הפסקתי לצפות בה יחסית מהר אחרי שהעניין עם ספייסי התפרסם.‬
‫על מה אתה מדבר בכלל, לעזאזל?‬
‫אנחנו לא צריכים את עזרתך. זה פשוט.‬
‫אם רק נגרום לתומכים שלנו לתרום כפי יכולתם,‬
‫אפילו רק שן אחת, נהיה מסודרים.‬
‫נראה לך שבני אדם מסוגלים לחשוב על משהו חכם כל כך, טמבל דפוק?‬
‫כבר חשבנו. זה נקרא אירוע התרמה. הוא יעבוד רק אם יגיעו עשירים,‬
‫והבעיה שלכם היא שהתומכים שלכם לא עשירים.‬
‫אני רואה בערך 20 שיניים טובות בראש שלו.‬
‫אולי ניקח אותן?‬
‫לא! תקשיבו, תצטרכו הרבה יותר מזה.‬
‫אולי תיקחו אותן ממצרך המזון העשיר ביותר בעיר?‬
‫ברור לגמרי שלא נגנוב.‬
‫זה נוגד את הכלל שאנחנו בעצמנו יצרנו.‬
‫נכון. ובכנות, זה יהיה קשה מדי,‬
‫הוא שומר אותן בקופסאות אוכל.‬
‫עכשיו כשאתה אומר זאת,‬
‫אני מייד חושב על סדרת הסרטים "מהיר ועצבני".‬
‫מה זה?‬
‫זה אחד ההישגים הגדולים בהיסטוריה האנושית והקולנועית.‬
‫ובשיא הסרט החמישי בסדרה,‬
‫הם גונבים כספת באמצעות קשירתה למכונית ו...‬
‫לא. בשום אופן, לא. אנחנו רצים להנהגת פודטופיה.‬
‫עלינו להוות דוגמה.‬
‫זו לא דוגמה רעה, אם לא יידעו שגנבנו.‬
‫זה היופי שבדוגמאות.‬
‫פרנק, אנחנו לא נעשה את זה. אם ננצח, ננצח ביושר.‬
‫טוב. שיהיה ביושר.‬
‫מה קרה פה, לעזאזל?‬
‫מזל טוב על הניצחון הגדול.‬
‫תדע, אני הייתי אשם באופן מוחלט.‬
‫השופטת רוטבגה גינסברג הזו, כלומר, איזו טמבלית.‬
‫אתה קולט שהיא פסקה שהמסכים האלה שלי?‬
‫טכנית, אני שיחדתי אותה, אז הם שלי.‬
‫אבל החדשות הטובות הן שארצה שתמשיך לשדר.‬
‫- רגע, אז אוכל... - להמשיך לעשות מה שאתה אוהב.‬
‫- ...בלעדית, בתוכניתי, "ויכוחים"... - סמי, סמי...‬
‫ברצינות, אני לא יכול...‬
‫אני לא יודע איך אחזיר לך על זה, אבל תראה באלה תשלום מקדמה.‬
‫נחמד מאוד מצידך. אבל חשבתי על דברים אחרים.‬
‫רק אל תלעס אותנו‬
‫זה ישבור לנו את הגב ונמות מהר מדי‬
‫תקשיב לו. נכון שהוא נהדר?‬
‫עובדה משעשעת, הצילו אותו מתחת לארנק של סבתא אנשימית שמתה.‬
‫תראה אותו עכשיו, על הבמה, פשוט חי את חייו.‬
‫כן. הרווחנו שיניים?‬
‫מספיק כדי לכסות את שכר ההופעה של ביל ורת'ר.‬
‫ועוד לא התחלנו במכירה הפומבית.‬
‫בסדר. הפריט האחד והיחיד שמוצע למכירה הוא ציור מקורי של קנדי וורהול.‬
‫הצלחת האירוע תלויה בזה, חברים.‬
‫נתחיל את המכירה בשן אחת. יש לכם שן? אתם מציעים פה שן?‬
‫אתם מציעים שם שן? אני רואה שם את החמאה. חמאה-חמאה-חמאה!‬
‫לא ייאמן שזו חמאה ללא חמאה. הבא בתור. גזר לבן מקדימה?‬
‫לא. שמעתי רשרוש שקית חטיף? יד מורמת?‬
‫- לא, גירדתי בתחת. - מישהו? משהו?‬
‫מה לגבי קינמון שם? רוצה לתבל את העניינים? לא.‬
‫וקנדי וורהול כבר נראה הרוס ובצדק.‬
‫זה לא הולך טוב. קריאה ראשונה, קריאה שנייה, לא נמכר!‬
‫והציור נמכר לאף אחד בשום דבר!‬
‫תצביעו לג'וליוס.‬
‫טוב, יש פה 11 שיניים יותר ממה שהיו לנו בהתחלה.‬
‫הכמות הזו כמעט בוודאות תמלא חצי כוס.‬
‫כן. כוס קטנה.‬
‫תצביעו לג'וליוס.‬
‫ג'וליוס משלם לכל מצרכי המזון האלה לחלק מדבקות בשמו.‬
‫תצביעו לג'וליוס. הוא כתום.‬
‫- איך אנחנו אמורים להתמודד עם זה? - פרנק, יש לי רעיון.‬
‫נעבור מדלת לדלת וכך נפיץ את המסר.‬
‫אם נתפצל נגיע ליותר דלתות.‬
‫אלוהים. אתה צודק. נוכל להגיע ל... שבע, שתיים, אחת...‬
‫פי שניים יותר דלתות!‬
‫תצביעו לג'וליוס.‬
‫מחקר שנעשה לאחרונה קובע שעשרה מתוך עשרה מצרכי מזון שונאים את החיים.‬
‫זו הפודטופיה של פרנק וברנדה.‬
‫הם לא הגנו עליכם מהגשם. הם לא הגנו עליכם מהציפור.‬
‫ועכשיו הם לא מגינים עליכם מעצמם.‬
‫תוכנית חלוקה? מה זה אומר בכלל? איך יאכפו אותה?‬
‫הם רוצים לקחת מכם את השיניים שהרווחתם בעמל רב.‬
‫אבל אני לא רוצה לקחת מכם את השיניים.‬
‫אני רוצה לתת לכם שיניים באמצעות העסקתכם בכל אחד מעסקיי הפורחים.‬
‫אבל אל תאמינו רק לי.‬
‫היי. אתם בטח מכירים אותי כידוען המקומי,‬
‫וכאיום המשולש בעל השם העולמי.‬
‫אבל ג'וליוס הוא זה שנתן לי במה ואת המיקרופון האלחוטי הזה.‬
‫מתי בפעם האחרונה קיבלתי משהו מפרנק וברנדה?‬
‫כל דבר? ואתם, אם כבר מדברים?‬
‫שמי סמי בייגל ג'וניור ואני תומך בתפוז.‬
‫במימון קרן מצרכי המזון למען ג'וליוס, בבעלות ג'וליוס.‬
‫כן.‬
‫מה נסגר, סמי? איך יכולת לעשות לנו דבר כזה?‬
‫אני מצטער, פרנק. זה קמפיין השמצה.‬
‫אסיסטנטה גבינת שמנת למריחה‬
‫מרחו אתכם. לא הייתה לי ברירה.‬
‫ג'וליוס אמר לי שאמשיך לשדר על המסכים רק אם אצטלם לפרסומת.‬
‫אתה תיארת עכשיו ברירה. זו ברירה. תכבה את החרא הזה.‬
‫זו לא ההחלטה של סמי. אבל זו כן.‬
‫- תבחר מכונית. איזו שתרצה. - מכוניות מגניבות.‬
‫ואם פרנק גורם לך להרגיש רע,‬
‫מצרכי המזון האלה ממש עומדים בתור כדי להתחבר איתך.‬
‫- היי, גבר-גבר. - חברים חתיכים. בחיי. אתה רואה, פרנק?‬
‫הוא ממשיך לרכך אותי ולתת לי כל מה שאני רוצה.‬
‫אין לי יכולת לעצור את זה.‬
‫אקח את הקורבט האדומה ואת שיבולת השועל האירית.‬
‫בחירה מצוינת.‬
‫תן גז, חבר!‬
‫אני קורא לזה "היצע ופיקוד".‬
‫אני מספק למצרכי המזון שיניים ואז פוקד עליהם לעשות מה שאני רוצה.‬
‫אל תכעס עליי, פרנק. תכעס על זה שלא חשבת על זה קודם.‬
‫איך אנחנו אמורים להתחרות בו?‬
‫לאן נעלמת, פרנק?‬
‫היי, פרנק.‬
‫טוב, הבאתי לך קצת נגיסי אצבעות.‬
‫עכשיו תלמד אותי איך להיות גם מהיר וגם עצבני.‬
‫אז התמזמזתי עם אפרסקה לוהטת,‬
‫שלחתי יד למטה, ונחשי מה? אחותי, הכול חלק.‬
‫למה נראה לך שאיהנה מהסיפור הזה?‬
‫- היי! - זה תפוח אדמה?‬
‫להתקלף ולהתקפל, בני זונות!‬
‫כן, זה בהחלט תפוח אדמה.‬
‫תתפסו אותו!‬
‫מה לעזאזל?‬
‫הדבר הזה לא מחזיק מעמד. זו לא מכונית טובה.‬
‫איזה חרא. פרנק, למה הקמת כוח משטרתי שלם?‬
‫כל היחידות, מתרחש פה שוד שיניים.‬
‫אנחנו צריכים תגבורת. הדבר הארור הזה מזויף.‬
‫לעזאזל! אוי לא!‬
‫דווקא כן!‬
‫אני עוברת מדלת אל דלת ומבקשת תרומות...‬
‫מצטער, תפסת אותי באמצע סקס עם אשתי.‬
‫אני יודע שאתה זומם משהו, פרנק. איפה אתה מסתתר?‬
‫תתרחקו, חזירים!‬
‫אוי לא! לעזאזל!‬
‫אני יבשה כל כך.‬
‫אם אתה לא רוצה לגמור כמוני, תתרחק מהשמש.‬
‫ברור, סבתא.‬
‫לעזאזל!‬
‫לא, לא!‬
‫לא, ענבים!‬
‫כן! עשיתי זאת!‬
‫לא!‬
‫מה אעשה?‬
‫לך תזדיין, נקניקייה, אבל תיזהר מאוד!‬
‫לא, בארי. לא... בבקשה, תהיה בסדר.‬
‫אני תפוח אדמה!‬
‫הפתעה!‬
‫- אלוהים. זה היית אתה? - זה היה מלהיב, ברנדה.‬
‫בהתחלה הייתי מהיר. ואז הייתי עצבני.‬
‫ואז לרגע אחד קצר ומופלא, הייתי גם מהיר וגם עצבני.‬
‫אבל סיכמנו לא לעשות את זה.‬
‫כן. אבל ניסינו בדרך שלך וזה לא עבד.‬
‫ועכשיו אנחנו ממש מסודרים. אנחנו יכולים להתחרות סוף סוף.‬
‫נוכל לשכור עוזרים.‬
‫נגייס עוגיות צופים שיעברו מדלת אל דלת ויפיצו תעמולה.‬
‫נגייס את ספאם. ספאם מעצבן אבל יעיל כל כך.‬
‫לא ייאמן שעשית דבר כזה.‬
‫לאנשימים יש ביטוי שאומר,‬
‫"לפעמים צריך לשבור כמה ביצים כדי לבשל חביתה".‬
‫- זה רצח! - לא, זו מטפורה.‬
‫החביתה היא חברה מושלמת,‬
‫והביצים השבורות הן כמה דברים לא נעימים‬
‫שצריך לעשות כדי להקימה.‬
‫בדיוק. ולצערי,‬
‫אחת הביצים השבורות במקרה הזה היא שבארי כמעט תפס אותי.‬
‫אבל הוא לא הצליח. הודות לתחפושת תפוח האדמה האדירה שלי.‬
‫- התחפשת לראש תפוד? - לעשר דקות. אבל תראי מה יצא מזה.‬
‫עכשיו העניין כולו הוא מי השיג יותר שיניים.‬
‫- כן. ועכשיו ייתכן שאלה אנחנו. - מה זה!‬
‫לא. אני מדברת על כל החברה שלנו. זה לא אמור להיות ככה.‬
‫אין ממש מה לעשות לגבי זה עכשיו.‬
‫אלא אם כן נבטל את השימוש בשיניים. וזה יהיה המצע החדש שלנו.‬
‫כן. הזדמנות שנייה. לא עוד מצרכי מזון עשירים או עניים.‬
‫מה מצחיק, בחורצ'יק?‬
‫סליחה. זה פשוט לעולם לא יעבוד.‬
‫זה לעולם לא... לעולם לא יעבוד. לעולם לא.‬
‫- הוא צודק, ברנדה. - רגע, סליחה.‬
‫הוא צודק? אתה מצדד באנשימי? ולא בי?‬
‫ברנדה, תפסיקי להתנהג כאילו הוא האיש הרע.‬
‫האנשימי הזה? הוא טוב בשבילנו.‬
‫לא רק שהרעיונות שלו עובדים, אלא נראה שבאמת אכפת לו.‬
‫נכון. אכפת לי. אכפת לי כל כך. אני תומך בכם ב-100 אחוז.‬
‫תסתכלי עליו. הוא הפסיק לאכול מצרכי מזון.‬
‫יש דבר אחד שאני יודע שיש לנו ולג'וליוס אין, וזה אותו.‬
‫כדי לזכות בבחירות ולתקן את פודטופיה,‬
‫נצטרך לסמוך על האינסטינקטים שלו.‬
‫בארי צדק.‬
‫הוא אמר שזה מדרון חלקלק,‬
‫ואתה חלקלק יותר משבלול.‬
‫אם נראה לך שאני פשוט אעמוד פה בשעה שאתה גונב ומרמה,‬
‫אז אתה והאנשימי הקטן שלך יכולים להשתבלל לעזאזל.‬
‫שבלולים הם חלזונות, נכון?‬
‫אל תחשבי שאת כזו נעלה, טוב? את עזרת לי לגנוב את הבחור. זוכרת?‬
‫כן, ואני מתחרטת על כך. זה כבר הרחיק לכת, פרנק.‬
‫תזוז, אני הולכת לגמור את הבן זונה. להסיר את הכישוף שהוא הטיל עליך.‬
‫- לא! ברנדה, אנחנו זקוקים לו! - אתה זקוק לו.‬
‫כי לא נראה לך שתצליח לעשות את זה לבד.‬
‫הכול סובב אותך, פרנק. את חוסר הביטחון שלך, את החסרונות שלך.‬
‫לא, אלה חוסר הביטחון והחסרונות שלך‬
‫וחוסר הביטחון של כולם! לא שלי!‬
‫בסדר. אני אפשט את זה, פרנק. תבחר.‬
‫או שתיתן לי להרוג את הבן זונה, או שאני עפה כמו חתיכת לאפה.‬
‫אני מצטער.‬
‫אנחנו זקוקים לו.‬
‫אז קח אותו.‬
‫לחמניות. נכון?‬
‫תרגום כתוביות: עדיאלה דיוויס‬
‫בקרת כתוביות בקרת כתוביות דניאלה מגדל‬