‫פודטופיה!‬
‫מסיבת נקניקיות: פודטופיה‬
‫כואב לי.‬
‫היא עצמה את עיניה‬
‫אבל רק לרגע‬
‫ואז הברז נפתח‬
‫זרם המים‬
‫התיז על פניה‬
‫והיא מתה בייסורים‬
‫- למה שפרנק... - יעשה דבר כזה?‬
‫עיסה בכיור‬
‫ברנדה הפכה לעיסה בכיור‬
‫עיסה בכיור‬
‫ברנדה הפכה לעיסה בכיור‬
‫סמי? כמעט הגיע הזמן. אתה כבר מוכן לצאת?‬
‫עוד לא. אני רוצה להיות לבד.‬
‫אבל אני בסדר. הכול בסדר. אני תכף בא.‬
‫יש לך כל מה שאי פעם רצית.‬
‫טוב, תחייך כבר.‬
‫מה קורה לי?‬
‫אתה בורח מהכאב, פחדן יפהפה שכמוך.‬
‫לוואש? אתה לא אמיתי...‬
‫מה אתה אומר. אבל האהבה שלנו הייתה אמיתית.‬
‫וגם החברות שלך עם ברנדה.‬
‫לא יכולתי לעזור לברנדה.‬
‫בדיוק כמו שלא יכולתי לעזור לך. אני מצטער.‬
‫אני מצטער. טוב? אני מצטער.‬
‫תסתלקו מפה.‬
‫אתם לא שומעים שאני מתאבל סוף סוף על יקיריי שאיבדתי?‬
‫תבטלו את התוכנית. תחליפו אותי בקלמרי.‬
‫באתי כדי לשאול לשלומך.‬
‫ברור שאתה נסער. מי לא היה נסער?‬
‫החברה הטובה שלך נרצחה בידי חבר טוב אחר.‬
‫ועכשיו אתה צריך לסקר את הסיפור? זה כבד.‬
‫כן, תקשיב, לגבי זה...‬
‫אני פשוט לא מאמין שפרנק היה עושה דבר כזה.‬
‫נכון. אבל אני הייתי שם.‬
‫אני ראיתי במו עיניי שהוא הפך את הגוף שלה לעיסה.‬
‫אתה מאמין לי, נכון?‬
‫כן, אבל זה מסובך.‬
‫זה עניין כזה של אמונה עיוורת. חברים ותיקים מול חברים חדשים.‬
‫אחרי כל מה שעשיתי בשבילך?‬
‫נתתי לך במה. את הפרסום. את העושר.‬
‫אני עשיתי את זה בשבילך.‬
‫ואני יכול לקחת את זה ממך.‬
‫אז או שאתה תספר את הסיפור או שמישהו אחר יעשה זאת.‬
‫אין שום סיכוי שתחליף אותי.‬
‫תכיר את המחליף שלך. זה דאנקן.‬
‫דאנקן דונאט? איזה מין שם דפוק זה?‬
‫שלום, סמי. מה שלומך?‬
‫אלוהים, הקול שלך רך כחמאה.‬
‫לעזאזל. תראה איך... המצלמה תאהב אותו.‬
‫תראה איך הפנים שלו מבריקות באור.‬
‫יש עליו ציפוי כפול.‬
‫זה נתון לבחירתך, סמי. לסקר את הסיפור או לאבד הכול.‬
‫כאן דאנקן דונאט, במקומו של סמי בייגל.‬
‫נעבור אל הכתבה הראשית.‬
‫מחברים שרצו ביחד, אל גורל של אימה ופחד,‬
‫שהותיר אחריו לחמנייה תפוחה, שבדם קר נרצחה.‬
‫החשוד היחיד הוא פרנק פרנקפורטר,‬
‫שנראה פה כשהושפל לחלוטין על ידי ברנדה‬
‫לעיני העיר כולה.‬
‫והוא נראה גם פה, כשהוא נעצר באשמת הרצח שלה.‬
‫למנהיג החדש שלנו, ג'וליוס, היו מילים קשות לומר לנאשם.‬
‫למצרכי מזון אסור להרוג זה את זה. נקודה.‬
‫והדרך ההגיונית היחידה להראות שזה אסור מבחינה מוסרית‬
‫היא להרוג את פרנק בפומבי.‬
‫עכשיו נעבור לשידור חי מהמשפט,‬
‫שם השופטת רוטבגה גינסברג עומדת לקרוא את הכרעת הדין.‬
‫אשם.‬
‫בארי, אני מצטער שכשסיפרת לי את הסיפור על היותך ננס,‬
‫הפלתי אותך מכיסא ההורה שלך,‬
‫וקראתי לך "ננס".‬
‫ואז... טוב, זרקתי עליך את בקבוק הוויסקי.‬
‫ממש לא הייתי במיטבי.‬
‫זה בסדר. מה שלום ויסקי, דרך אגב?‬
‫אתה יודע, כמו פרנק.‬
‫כלומר, הוא במשבר חריף, ממש שבור.‬
‫היי, רוצח, יש לך מבקרים.‬
‫תשתדל לא להרוג אותם כמו שהרגת את ברנדה.‬
‫אני נשבע לכם. אני לא...‬
‫אנחנו יודעים. לא היית הורג את ברנדה.‬
‫אלוהים, אני יודע מה אתה עובר, פרנק.‬
‫גם אני איבדתי את יקיר ליבי.‬
‫האבל גרם לי לעשות דברים נוראיים.‬
‫דברים שאם תחשוב עליהם,‬
‫הם יגרמו לזין שלך להצטמק ולהיכנס פנימה.‬
‫זה אפשרי?‬
‫בגדתי בחברים שלי.‬
‫הפכתי כמעט בלתי מזוהה, אפילו בעיני עצמי.‬
‫חוץ מזה שצברתי תהילה ועושר אדירים,‬
‫ועכשיו כולם מזהים אותי.‬
‫ממש כולם.‬
‫אבל אני עושה פניית פרסה רגשית, ואני מוכן להשתנות.‬
‫העניין הוא שיש עוד תקווה, פרנק.‬
‫לא נכון. ברנדה מתה. פודטופיה מתה.‬
‫ואני אצטרף אליהן בקרוב. וזה כנראה לטובה.‬
‫לא נראה לי, אחי.‬
‫ראיתי איך יוציאו אותך להורג.‬
‫נראה שזה יהיה כואב מאוד.‬
‫שום דבר לא יכאב יותר ממה שאני עובר עכשיו.‬
‫כולם חושבים שהרגתי את אהבת חיי.‬
‫לא כולם. אנחנו נחלץ אותך מפה.‬
‫לא יכולנו לקעקע את תוכניות המבנה על הגב של סמי,‬
‫אז נחפור דרך החוצה.‬
‫סמי, תביא את הכף-מזלג.‬
‫באמת התכוונת לזה?‬
‫כן. אחרת, למה אמרתי שתביא כף-מזלג?‬
‫הנחתי שלא הצלחת להחליט בין כף למזלג.‬
‫עזבו. תשאירו אותי פה.‬
‫טוב, זה לא מצחיק בכלל.‬
‫אם רוצים לשחרר אותו, צריך להזדרז.‬
‫פרנק אמר שהוא לא רוצה לקחת חלק בתוכנית המילוט שלך.‬
‫פרנק לא יודע מה הוא רוצה.‬
‫זה לא יהיה קל. לו רק הייתה לנו נקניקייה שתשמש כפיתיון המושלם.‬
‫יום טוב.‬
‫טוב. מעט מבוגר ומקומט יותר.‬
‫אבל פיתיון הוא פיתיון.‬
‫חיפשתי אותך בכל מקום, סמואל.‬
‫מה אתה רוצה, וינר?‬
‫באת לדקלם עוד פרוזה מפוארת על היותי בוגד אוכל-ישבנים?‬
‫להפך, סמואל.‬
‫השיקום המוסרי שלך עורר בי השראה.‬
‫אז הבאתי לך גחלת‬
‫שבאמצעותה תדליק את להבת האמת בליל השקרים הנצחי הזה.‬
‫כפי שאתם אולי זוכרים,‬
‫תיעדתי את כל צעדיה של ברנדה.‬
‫- מה? - מה? לא ידענו על זה שום דבר.‬
‫אז תיעדתי. ומצאתי את זה. לא, רגע. לא את זה.‬
‫זה ממש על גבול המטריד.‬
‫על הגבול?‬
‫את זה. הבחנתי בעדות למאבק.‬
‫אז טיפסתי על הבניין. אבל עד שהגעתי למקום הנכון...‬
‫ג'וליוס עשה את זה?‬
‫במבט ראשון, לאלה שאינם חדי עין כל כך, זה אולי נראה כך.‬
‫אבל בעצם, מי שבאמת ביצע את המעשה המתועב הזה‬
‫הוא כנראה גרגר אורז קטנטן,‬
‫ששלט בחשאי ב"מרכז השילוח" שבפי הטבעת של התפוז ג'וליוס.‬
‫מזון שולט ב"מרכז השילוח" של מזון אחר?‬
‫זה מטהר את שמו של פרנק.‬
‫פשוט נצטרך להראות את זה לכולם.‬
‫איך נשדר את זה, לעזאזל?‬
‫מאז שנקטתי עמדה אמיצה בחנות האלקטרוניקה,‬
‫היא הפכה למקום המבוצר ביותר בעיר.‬
‫יש שם צוותי אבטחה בכמויות מסחריות.‬
‫הנה. משם נוכל להיכנס.‬
‫איך נעלה לשם בלי שיראו אותנו?‬
‫לו רק הייתה דרך‬
‫להעיף את עצמנו בעוצמה רבה‬
‫ובדיוק מרבי, ישר אל החריץ ההוא.‬
‫איזה חרא.‬
‫דוני.‬
‫מי חשב שכשביקשת ממני‬
‫להצטרף לנבחרת האולטימייט פריסבי, והייתי בשוק,‬
‫שיבוא יום ואני אוכל את השוק שלך?‬
‫אני לא יודע אם בטוח לאכול את קעקוע ה"קרפה דיאם" שלו.‬
‫אני אוכל מסביב.‬
‫שרירי כל כך.‬
‫אתה אומר שפרנק זיין את המפלצת הזאת?‬
‫איך? מה נכנס איפה?‬
‫אני אפילו לא רוצה לחשוב על זה. אני רק יודע שזה נגמר בבלגן רציני.‬
‫אני שומע אתכם.‬
‫מלחי האמבט העניקו לי חוש שמיעה רגיש במיוחד.‬
‫וגם כמה תכונות חדשות אחרות.‬
‫ידעתי שאתה עדיין אוכל מצרכי מזון.‬
‫זה לא מצרך מזון. איזה מצרך מזון זה, בארי?‬
‫נקניק האם אפוי בדבש בנעל.‬
‫זה החבר שלי, דוני ריקמן, זוכר? זה שגרמת לי להרוג.‬
‫כן... זמנים יפים. כן.‬
‫פרנק שלח אותך לפה כדי להתרברב באושר שלו ושל ברנדה?‬
‫ברנדה מתה.‬
‫באמת? אז פרנק שלח אתכם לספר לי את זה?‬
‫מה? לא. תפסיק לחייך.‬
‫היי, תדע לך, היא הייתה החברה הכי טובה שלנו, שמוק משוגע שכמוך.‬
‫פרנק בצרות. ג'וליוס יהרוג אותו.‬
‫ויש צורך בגופך הענק ובכישרונך המוזר כדי להציל אותו.‬
‫אני בעניין.‬
‫הגיע הזמן, פרנק.‬
‫תעיפו אותו מפה!‬
‫נקניקון מת מהלך.‬
‫בן זונה!‬
‫הנה הוא.‬
‫מצרך המזון הראשון שלקח חיים של אחר.‬
‫התכנסנו פה כדי לכבד...‬
‫את זכרה של ברנדה המסכנה וכדי לעשות פה קצת צדק.‬
‫וגם כדי לנקום. כידוע, את הנקמה יש להגיש קרה.‬
‫אבל היום הנקמה תהיה בוערת.‬
‫לא. איי. זה כואב.‬
‫אז שכבתי עם אפרסקה לוהטת.‬
‫הנה, קח. אתה רק צריך לזרוק את זה דרך הפתח ההוא.‬
‫מה? זה מטורף.‬
‫הפתח בקושי גדול יותר מהפריסבי.‬
‫לא אצליח לזרוק עד לשם.‬
‫בעולם האולטימייט מכירים אותי כבחור של משחקי חצר.‬
‫אני טוב ב"צ'יקן וינגז", העברות רוחביות, ולפעמים גם ב"סקובר",‬
‫בעצם אני די טוב בזריקות "סקובר". מה אתם עושים?‬
‫אנחנו מתמקמים.‬
‫אני לא מסוגל.‬
‫זה דבר אחד להתחשב ברוח, זה דבר אחר לקחת בחשבון גם את הרוח‬
‫וגם משקל של בייגל ושל נקניקייה.‬
‫היי. תסתום את הפה ותקשיב.‬
‫אני שונא אותך ואת כל המין שלך.‬
‫והורג אותי לומר את זה,‬
‫אבל אני מאמין שאתה מסוגל לעשות את זה.‬
‫ראיתי אז כשזרקת את הצלחות ההן.‬
‫הדיוק שלך בזמן לחץ היה מדהים.‬
‫הפעם לא תזרוק כדי להציל את עצמך,‬
‫אלא כדי להציל את פרנק.‬
‫אז אם אתה באמת... אוהב אותו כפי שאתה אומר,‬
‫תעזור לו.‬
‫המיצים שלי מתבשלים.‬
‫יש!‬
‫כאן דאנקן דונאט.‬
‫רוץ!‬
‫היי, אסור לך להיות פה.‬
‫בבקשה, בואו, תנסו לעצור אותי!‬
‫אני בא אלייך, ברנדה.‬
‫הלהבות אפילו לא מכאיבות לגופי המתייסר, כי אני יודע שבקרוב אהיה...‬
‫לעזאזל! לא! איזה חרא! זה ממש כואב! זה באמת כואב!‬
‫כאן סמי בייגל, בשידור חי עם מבזק החדשות.‬
‫פרנק חף מפשע.‬
‫ויש בידינו סרטון שמוכיח את זה.‬
‫לעזאזל. איך... זה הלחצן ל"מסך הבית"?‬
‫תיכנסו לשם, עכשיו!‬
‫רגע. אני מטפל בזה. לעזאזל.‬
‫היי. תעזוב אותי.‬
‫היי. אל תפתחו את הדלת. ברצינות. אתם תקרעו לי את הצורה.‬
‫קדימה. תקרעו אותו לגזרים.‬
‫בבקשה!‬
‫תעכב אותם, בארי.‬
‫איזה חרא. אני אף פעם לא זוכר איך מפעילים את זה.‬
‫זה ב"אלבומים" או ב"אחרונים"?‬
‫תסתום את הפה, בייגלה.‬
‫ו... הצלחתי.‬
‫רואים? הנה הרוצחת האמיתית. עכשיו תשחררו את החבר שלי, פרנק פרנקפורטר.‬
‫רגע. אז יש לו עכשיו מצרך מזון בתחת?‬
‫לא. תפסיקו להסתכל בטוסיק שלי.‬
‫הוא נראה פתוח,‬
‫אבל זה לא אומר שיש שם מזון שמפעיל אותי.‬
‫וגם אם היה, תנחשו מה?‬
‫אתם הצבעתם לי. אני עדיין המנהיג שלכם.‬
‫ואני אומר שפרנק צריך למות.‬
‫וכך גם כל מי שמתנגד לי!‬
‫- לעזאזל! - לא!‬
‫זה כואב! זה ממש כואב! למה לא ניסיתי להימלט?‬
‫לעזאזל. לא!‬
‫קדימה, חברים. נפיל את הדבר הזה הצידה.‬
‫אספור עד שלוש. אחת...‬
‫שלוש! תדחפו!‬
‫לא, פרנק.‬
‫איזה חרא. לעזאזל.‬
‫פרנק, אתה בסדר.‬
‫- איי! - כן, סליחה. כן, כמובן. הכוויות.‬
‫לא!‬
‫הסתדרו בטור.‬
‫תגנו עליי.‬
‫ג'ק.‬
‫סקובר!‬
‫האמר!‬
‫צ'יקן וינג!‬
‫לעזאזל.‬
‫- לא! - תפסתי אותך!‬
‫לא, לא!‬
‫היא יצאה. אני חופשי.‬
‫תהרוג אותה...‬
‫תעשה את זה. תשבור לי את הצוואר, נמושה שכמוך!‬
‫זה בשביל ברנדה.‬
‫- תעזוב אותי. - לא.‬
‫פרנק? היא הרגה את ברנדה, וכמעט הרגה אותך.‬
‫אני יודע. אבל התגובה להרג לא יכולה להיות עוד הרג.‬
‫אז גם אם קשה לי לומר את זה, אני סולח לך.‬
‫ברנדה ראתה את הטוב בכולנו,‬
‫אפילו ברגעים הכי גרועים שלנו.‬
‫היא לא איבדה תקווה, גם כשהמצב נראה חסר תקווה.‬
‫לא דאגנו זה לזה בפודטופיה, לא מספיק.‬
‫אז נראה שהתקווה שלי היא...‬
‫שאם אוכל לסלוח לאורז הקטנה הזו על שהרגה את ברנדה‬
‫והפלילה אותי וניסתה להוציא אותי להורג באשמת הרצח,‬
‫אולי אתם תוכלו לסלוח זה לזה.‬
‫כך נהפוך את העיר שלנו למקום טוב יותר ומלא אהבה.‬
‫בארי, אני מצטער שלא הייתי שותף טוב יותר.‬
‫נסחפתי בכל המהומה.‬
‫מצטערת שפתרתי את המבוך על הגב שלך.‬
‫את המבוכים שעל הגב של כולכם. פתרתי את כולם.‬
‫סליחה שהייתי כלבה מרירה כל הזמן הזה.‬
‫אתה... סולח לי?‬
‫כל הזמן הזה ראיתי רק את מה שרע במצרכי המזון.‬
‫וזה הוציא ממני את הרע שבי.‬
‫אבל הראית לי מהו טוב לב אמיתי.‬
‫אז תודה.‬
‫באמת אפשר לקבל הזדמנות שנייה בחיים...‬
‫אוי, לא. הדחליל.‬
‫טוב, הדבר החשוב הוא שאנחנו לא הרגנו אותה, נכון?‬
‫כנראה. אני לא יודע.‬
‫אז מה עכשיו, כשהתברר שהנהיגה אותנו חתיכת אורז בתוך תפוז,‬
‫שמפלצת מעופפת אכלה?‬
‫נראה שזה הופך את המפלצת המעופפת למנהיגה.‬
‫או שג'וליוס עדיין המנהיג, פשוט בלי גרגר אורז בתחת?‬
‫לא נראה לי שאני מוכן לזה. אני עוד צריך להחלים.‬
‫תקשיבו, אני אוביל בתקופת המעבר בדרך שבה ברנדה רצתה שנלך.‬
‫בלי מניעים כמו תאוות בצע, רכוש או הון,‬
‫אלא באמצעות עזרה זה לזה.‬
‫אז תשליכו את השיניים שלכם.‬
‫אבל אני אוהב את השן שלי.‬
‫אני לא הצבעתי לפרנק.‬
‫למה אנחנו בכלל מקשיבים לו? נעשה תחרות מנהיגים נוספת.‬
‫טוב, רגע. אם האורז ההיא מתה, למי שייכת חנות הצעצועים עכשיו?‬
‫לי. אני מכריזה שהיא שלי.‬
‫החטפתי עכשיו למצרך המזון שדרש אותה. אז היא שלי שוב.‬
‫נתפוס אותה.‬
‫- שלי! - שלי!‬
‫פרנק, לאן אתה הולך?‬
‫תן לו ללכת, סמי.‬
‫פרנק, עדיין צריך לתקן את פודטופיה.‬
‫הפסדנו, אבל הם עדיין הילדים שלנו.‬
‫הם תמיד יהיו באחריותנו,‬
‫גם אם הם ירחיקו אותנו או יתנהגו כמו מניאקים קטנים.‬
‫אם אהיה המנהיגה, יהיה פה חור גדול באמצע העיר.‬
‫והכול יהיה מותר ב"חור הגדול".‬
‫בלי שיפוטיות. לא ב"חור הגדול". אז תצביעו לי.‬
‫מה?‬
‫אנשימי.‬
‫פרנק?‬
‫הוא רק אחד. נתפוס אותו.‬
‫השריון שלו, הוא בלתי חדיר!‬
‫בדיוק. תפחדו ממני.‬
‫כי אני אוכל מצרכי מזון. זה בסדר, פרנק?‬
‫לא רציתי להגיע למצב הזה, אבל לא השארתם לי ברירה.‬
‫הקמנו את פודטופיה‬
‫כי האמנו שמצרכי מזון צריכים לעשות מה שהם רוצים, אבל טעינו.‬
‫אי אפשר לסמוך עליכם שתחליטו לבד.‬
‫אז אני אחליט בשבילכם.‬
‫פרנק, מה אתה עושה?‬
‫זו הדרך היחידה להשיג חברה הוגנת.‬
‫אחרת, מותה של ברנדה היה לשווא.‬
‫אני השולט עכשיו.‬
‫זה האנשימי שברנדה אמרה שזיינת?‬
‫לא.‬
‫תרגום כתוביות: עדיאלה דיוויס‬
‫בקרת כתוביות דניאלה מגדל‬