NEW WORLD DEN EVIGE KONGEN
Fremad. Gjennom helvete. Erobring venter.
Legendenes øy.
Det blir et fint tillegg til kongeriket mitt.
Jeg er redd hæren din omkom i stormen, Deres Nåde.
Scaevola, din dumme horevalp.
En hær skaper ingen konge.
Kongen skaper hæren.
Faktisk... Du der, gutt!
Jeg, kong Aelstrom, er her for å erobre dette landet og dets folk.
Bare du og han enarmede fyren?
Hva er dette for noe tull?
La meg prøve.
Jeg varsler ankomsten til kong Aelstrom av Nordland.
Du er valgt som hans første undersått.
Vær klar til å motta hans velsignelse!
-Uforskammede hund. -Deres Nåde!
Det skal du få svi for, patetiske strandtøs.
Likevel lever Aelstrom.
Jeg sa alltid at min skjebne er å herske for alltid,
men jeg våget aldri drømme om at det var bokstavelig talt.
Selv Døden ser med ærefrykt på min strålende majestet.
Deres Nåde?
Jeg ser ut til å være udødelig også.
Du må beskyttes av min storhets korona.
Dere tåper.
Dette er Aeternum.
Ingen dør, ingen drar.
Hva sier den heksa, Scaevola?
Hun sier at denne øya heter Aeternum.
Alle er udødelige her.
Guder!
Da skal jeg herske over et evig kongerike av evige undersåtter,
som for evig kneler for meg i takknemlig tjeneste.
Fremover, Scaevola. Erobring venter.
Reis dere for å motta deres nye konge og hersker,
Aelstrom av Nordkysten!
Beklager.
Hvem er du?
Veldig morsomt.
For hvem kjenner ikke navnet Aelstrom?
Jeg har kommet for å gjøre dette "Aeternum" tjenesten å herske over dem.
Jeg utfordrer deg til duell.
Seierherren får kronen.
Du ser ut som du suger på en sitron, Scaevola.
Jeg frykter bare tåpen som våger å kjempe mot deg.
Nei, glem brystplaten.
La dem beundre den nye kongen.
Likevel... lever Aelstrom.
Takk gudene for at jeg er hel igjen.
Jeg fryktet et øyeblikk at jeg skulle forbli en halv mann.
Så bra at jeg ikke ble en vansiret krøpling
før vi kom til Aeternum.
Som deg, Scaevola.
Jepp. Gudene er barmhjertige.
Du vil tilbringe evigheten som en enarmet mann.
Scaevola, som tørker seg i ræva og spiser grøten med samme hånd.
Ja.
Du store.
De kan ikke drepe ånden min, og nå kan de ikke drepe meg.
Fremover, Scaevola. Erobring venter.
Kronen tilhører Aelstrom, din babylonske feiging med silkeskjegg!
Men i kamp seirer de heldige like ofte som de dyktige.
La oss i stedet teste strategien.
Seierherren får kronen.
Sjakkmatt.
Pokker.
Han ble født kongelig, ikke sant?
Faren hans var konge, og farens far før ham,
-og farens fars far... -Ja, skjønner.
Er ikke kongen din av kongelig blod?
En skomakersønn.
Og likevel lever Aelstrom.
Hvordan kan dette ha seg?
Helt siden jeg var barn, i alle konkurranser, duell etter duell,
har Aelstrom seiret.
Jeg er en sverdmann, ryttermann, sjakkmann og brytemann uten like.
-Hva enn menn kjemper med... -Deres Nåde... jeg har kanskje svaret.
Ja, det må være mørk magi.
Nei, Deres Nåde, sannheten er at duellene du kjempet i gamlelandet,
de var ikke... ekte?
Sier du at jeg drømte dem, Scaevola?
Nei. De lot deg vinne.
Hvorfor skulle de gjøre det?
Fordi du var konge og de var tjenere.
Min herre, som undersått, som en som ville vært din venn,
er du ganske dårlig til å gjøre ting.
Slave! Kjøter! Bøy deg for kongen.
Utsett aldri mer Aelstrom for din feige eksistens.
Han snakker om seg selv i tredje person.
Jeg har mistet kongen min.
Hva skal jeg gjøre nå?
Hva søker du?
Herredømme. Og makten til å gripe det.
Herredømmet er mitt. Alle skal knele for...
Bukspyttkjertelen min.
Og likevel... lever Aelstrom.
Hva søker du?
Herredømmet er mitt.
Det er leveren!
-Hva søker du? -Herredømme. Husker du?
Jeg skal lære deg...
Vent. Ikke ansiktet.
Hvis du flytter litt på dette
så hæren din er mer i denne regionen...
Jeg har gitt årevis, hjertet og sjelen for makt
hinsides drømmene til alle andre enn en udødelig konge.
Den kronen tilhører Aelstrom!
Aelstrom...
Lenge siden sist.
Jeg er...
...lei av å drepe deg.
Scaevola, vil du fortsatt tilby meg hånden?
Etter alt jeg har gjort?
Det er det denne øya er.
En evighet med nye sjanser.
Scaevola...
Jeg tok den!
Endelig tok jeg den.
Scaevola?
Jeg trenger... deg... hjelp.
Du sier ikke det.
Du lære meg... å lage... smi?
Deg? Det vil ta ei stund.
Jeg har tid.
Scaevola.
Smidd av en konges krone.
Til deg, Aelstroms venn.
Min venn, mener jeg.
Tekst: Marte Fagervik
Kreativ leder Heidi Rabbevåg