V minulých dílech…
Ty si mě nepamatuješ, co.
Theo?
S Theem Hrůzní doktoři vykročili správným směrem.
Říkali mu Der Soldat.
Byl to nácek. A vlkodlačí alfa.
Theo, chce tě vidět tvá sestra.
Pomoc!
- Jestli zůstaneš, tak umřeš. - Mlč a nech mě tě zachránit.
Stiles mě zachránil.
Co je?
Nic.
Měli jsme vzít mý auto. Jak jsem říkala.
Několikrát.
Tohle auto je nový.
Pro někoho určitě. Asi tak před 20 lety.
Není tu hever.
Přines rezervu.
- Ta tam taky není? - Není.
Já vím. Nejhorší rande na světě.
Měli jsme horší. Pamatuješ na to dvojitý rande?
- A co Novej rok? - Vánoce u vašich.
- Když tvoje sestra… - Neříkej to.
Tohle… by vlastně mohlo být zatím to nejlepší rande.
To bude polární záře.
Ti třeba rezervu mít budou.
Hej!
Nedovolte, aby mě unesli!
Nedovolte, aby mě taky unesli.
Sakra…
Co jste si mysleli?
- Jen jsme se snažili pomoct. - Proč mi nepomůžete pochopit,
co se tu sakra stalo?
Snažili jsme se ho laskavě přesvědčit, aby zastavil.
Chtěl utýct.
A taky utekl.
Jo. Zjevně to totiž je zločineckej génius, tati.
Chcete si tipnout, co to ukradl?
- Nezbytný zdravotnický vybavení? - Ne.
- Jedovatej plyn? - Ne.
Jsou tam drogy?
Helium.
Helium?
Mohlo by to být dobře.
Že jsme zachránili helium?
Tím chci říct, že…
už nás nepotřebujou.
Potřebujou. Jen to nevědí.
Brzy odejdem na vysokou. Beacon Hills si bude muset poradit samo.
- Bez nás to tu shoří na popel. - Stilesi…
Nepotřebujou nás.
TÁTA
Potřebujou!
Alexi, víš, že máme problém tvé rodiče najít.
A protože si nic nepamatuješ,
máme jednu metodu,
neobvyklou metodu, která by ti mohla pomoct se rozpomenout.
Ale musíš s tím souhlasit.
A taky musíš vědět, že to asi bude bolet.
To mi je fuk. Jen chci najít mámu s tátou.
ŠERIF
Připravenej?
Já říkala, že ho nemáme brát na film 18+.
Nebál jsem se.
Já se teda bál hrozně. Možná bychom na filmy 18+ neměli brát mě.
Ty ses nebál? Ani trošku?
Možná trošku.
Wille, jeď!
Jeď!
Schovej se!
Cos viděl?
- Chlápka na koni. - Na koni?
Měl zbraň.
Chlap se zbraní, to zní jako moje práce, ne vaše.
A co jeho rodiče?
To nevím. Pamatuju si jen tohle. Ale…
- Mám takovej divnej pocit. - Jaký?
Vrátí se.
Jdou si pro mě.
Co?
Tenhle odstín mi sluší. Už ale nevím, jak se jmenuje.
Můžem se držet tématu?
Nic necítím.
Mrtví podle mě nejsou.
Ale jsou. Asi je něco roztrhalo.
Jen nechápu, proč tu není krev.
- Nejsou mrtví. Kdyby jo, cítila bych to. - Kdyby žili, vyčenichala bych je.
Taky nic nemám.
Cože? Byls v jeho hlavě čtyři minuty. Stopoval jsem to.
Není to exaktní věda.
A je to děcko, možná mu vzpomínky zablokoval strach.
Proč záleží na tom, jestli jsou mrtví? Mrtvej je prostě mrtvej.
Jestli je to jen loupež, nepomůžem jim.
A jestli je to něco nadpřirozenýho, nepomůže jim zas táta.
Zní to, jako bys chtěl, aby to bylo nadpřirozený.
Už tři měsíce se nic nestalo.
Jo a jednou týdně mě taháš z postele,
jako bych byla detektor na nadpřirozeno.
Dobře, je to mnohem častěji.
Netvrď mi, že si myslíš, že jsou to jen nemožný náhody.
Jen říkám, že by to možná nebylo tak špatný.
Zíráš na rozbitý čelní sklo.
Je s ním něco špatně.
Je rozbitý.
A nebyla to kouzelná kulka.
Byla to normální kulka, co rozbila normální sklo.
Jako támhleto,
támhleto…
a támhleto…
Kouzelná kulka.
Malio…
Pardon. Promiňte, pokračujte. Buď pěkná.
Tahle byla dobrá!
Stilesi!
Pořád jsi v záběru.
Pardon!
Pokazils to.
Proč bych ti chtěl kazit fotku do ročenky?
Třeba protože ty ses na focení neobjednal?
Ale objednal.
OBJEDNÁVKA
Nevyplnils to.
Nebo stres z maturity ventiluješ tím, že se vyhýbáš zásadním milníkům.
Esej z psychologie.
Zástupce šerifa prohledal to auto. Žádný kulky ani průstřely.
A adresa, co Alex uvedl, je opuštěnej dům.
No tak! Pohřešovaní rodiče, podezřelej chlap na koni,
kouzelná kulka. Kdo do toho jde?
- Musím se znovu vyfotit. - Nemám zájem.
- Nemůžu už chybět. - Scotte.
Minulý pololetí jsem zameškal 38 hodin. A na škole jsem jen díky Lydiině mámě.
- Můžu ale po škole. - Víš co? Zapomeň na to.
Půjdu s Liamem.
Tak s Liamem nepůjdu.
Můžu udělat momentku?
- Jasně. - Ne.
Fajn. Pokud mi vysvětlíš,
proč je to modrý, nechám to plavat.
Úsměv!
Schrödingerova kočka.
Vidím, že jsem vás okouzlil svým uměleckým talentem.
Schrödinger dá svou kočku do krabice s otráveným jídlem.
A dokud tu krabici zase neotevře,
je kočka teoreticky živá i mrtvá.
Ale když ji otevře,
je to buď: „Ahoj, Micko.“, nebo „Sbohem, nicko“.
Když pomineme možné týrání zvířat,
jak to souvisí s fyzikou?
Ano, Hayden?
Demonstruje to koncept kvantové superpozice.
Světlo je částice i vlna, dokud není pozorováno.
Ano, skvělá odpověď. Působivé.
Mění pozorování chování pozorovaného?
Nebo jeho výsledek?
To je otázka dnešního cvičení na straně…
sto sedmnáct. Utvořte skupinky po čtyřech.
Všimli jste si, že mobily dneska nedokážou určit polohu?
- Vypadá to, že to funguje. - Jo, ale tam sever není.
- Je tamhle. - Můj to dělá taky.
Pan Douglas má kompas.
- Co s ním chceš dělat? - Následovat ho.
- To jako fakt? - Kam podle vás ukazuje?
To nevím. Ale dokud tu krabici neotevřeme, tak to nezjistíme.
Schrödingerova kočka?
Já to pořád nechápu.
Ten odstín mohla způsobit chemická reakce.
A co záblesk z hlavně?
Mohl by být modrej nebo zelenej?
Záblesk vytvářejí přehřáté plyny vycházející z hlavně.
Je možné, že v plynu byla měď, baryum, cezium…
Ty můžou hořet modře a zeleně.
- Může to obarvit sklo? - Podle tebe to udělala zbraň?
Možná.
- Třicet devět? - Třicet devět.
Ani jeden nikam nejdete. Třicet osm hodin, Scotte.
Musela jsem komisaře prosit.
Paní Martinová, Scott je ochráncem Beacon Hills.
Může ho chránit až o půl čtvrté.
Do půl čtvrtý čekat nebudem.
Jednotky podle plánu pokračovaly v naloďování do útočných člunů.
Mezi první a druhou útočnou vlnou bylo málo času.
Clarková.
Kde je ten kluk?
Před chvílí tu byl.
Tohle je policejní stanice.
Na policejní stanici dítě ztratit nemůžete.
Všichni nechte toho, co děláte.
Jdeme ho najít.
Co to děláš?
Můžete mě tu zamknout?
Nejsi zatčený a jsi nezletilý.
Pane, musíme zavolat Odbor sociální péče.
Prosím, nedělejte to! Prosím, nechte mě tu.
Prosím.
Necháme ho tady.
Ke dveřím postavte hlídku.
…zničili baterie nepřátelských děl dále ve vnitrozemí.
Přestože tak důmyslně…
Vůbec to není děsivý.
- Chceš se rozdělit? - Ani náhodou.
Alex tu adresu možná popletl.
Nebo lhal.
Proč by lhal?
Nelhal.
Proč o tom poldové nic neřekli?
Neví, že to tady je.
Bez povolení sem nemůžou a nemají ho komu doručit,
takže… dokud nebude hrozit bezprostřední nebezpečí, nepůjdou sem.
Co je?
Něco jsem zaslechl.
NEJLEPŠÍ TÁTA
Co tu děláš?
Tohle je Alexův dům. Co tu děláte vy?
- Sem nás zavedl kompas. - Jakej kompas?
Co s tím je?
Nemám tušení.
Blbnou všechny.
Počkej!
Co je? Co se stalo?
Byl tu. Střílel po mně.
Jeden z těch v Alexově vzpomínce.
- Ten, co unesl jeho rodiče? - Ne, nebyl to jen únos. Oni zmizeli.
Proto tu není žádnej nábytek, nejsou na fotkách.
Vymazali je.
Je mi to nějak povědomý. Jako bych o tom už slyšel.
To je francouzsky.
- Neodbytná, neuchopitelná myšlenka. - A jak se francouzsky řekne
„zdrcující pocit naléhavosti a blížící se zkázy“?
Tak se francouzsky řekne „bánší“.
Tak co ti na to tvá bánšijská intuice říká?
Že na to nemusíš hned teď přijít.
Ale ten kluk nikoho nemá. A…
ZMIZENÍ MARY CELESTE MIZEJÍCÍ LETADLA V BERMUDSKÉM TROJÚHELNÍKU
Má to svůj důvod. Musí.
MIZENÍ DĚTÍ Z NEMOCNICE ZTRACENÁ KOLONIE ROANOKE
„Když svezeš toho muže,
milá rodina zemře. Vrah na cestě.“
„Jezdci bouře“?
- Cože? - To je ta písnička. „Jezdci bouře“.
To je ono.
Co je ono?
Přízrační jezdci. Divokej hon.
Přijíždějí bouří na koních a unášejí lidi.
- Jsi tak chytrá, že bych tě políbil! - Nelíbej mě.
Ne, to nebudu.
Stejně jsem to udělal!
Hej! Počkejte.
Spravil jsem to.
Super! Jako novej.
Všimne si toho.
Nevšimne. Prostě ho vrátíme a vymyslíme, jak Scottovi pomoct.
- Nebo ho jen vrátíme. - Nemůžeme ho v tom nechat.
Proč ne? Je to alfa.
Ne na dlouho.
A kdo ho nahradí?
- Myslíš, že já to nedokážu? - Ale ne.
To jsem přece neřekla. Jen…
Magnetický anomálie a jezdci, co unášej lidi?
Nemůžem to nechat být.
A co až Scott odmaturuje?
- Až tu nebude nikdo, kdo by tohle řešil? - Já můžu být…
Alfa můžu být já.
- Alfa může být on. - Jo.
Co je?
Krev.
Scotte? Ahoj.
Říká se tomu Divokej hon.
Je to mýtus. Až na to, že je zjevně reálnej.
Jako další mýty tady by měl radši zůstat jen noční můrou.
- Ten chlap na koni? - Jo, říká se jim Přízrační jezdci.
Vydrž. Hej, to je můj dres! Kdes ho vzal?
- Trenér mi ho dal na tréninku. - My měli trénink?
Proč mi nikdo nic neřekne?
Proč by Jezdci unášeli Alexovy rodiče?
Protože tohle oni dělají. Unášejí lidi. Jezdí si tu a sbírají duše.
A když tě unesou, zmizíš.
- Ale ne jen ty. Všechno o tobě. - Jo. Jako vymazali Alexův pokoj.
Takže na řadě je Alex?
Dostala jsem tvou zprávu. Prej potřebuješ pomoct.
Ježiš. Tuhle pomoc.
Stane se něco hroznýho.
No tak jo.
Co se stane?
Nevím. Proto potřebuju pomoct.
- Nemůžu to najít. - Jak by to šlo cítit odevšad.
Jak je to možný?
Možná to jde z víc míst.
A z víc kusů.
Jestli je to ve vzduchu, mohlo by to jít z klimatizace?
Ustupte.
Je otevřeno.
- Kde je ten kluk? Co se s ním stalo? - Jaký kluk?
Alex. Ten z toho auta. Jak včera přišel o rodiče.
Kdo je Alex?
Clarková, poslouchejte. Byl tady. Potkala jste ho.
Kde je šerif?
Odvolali ho do školy. Našli tam tělo.
Cela je celý den prázdná.
Koukni se sám.
EVIDENCE ZADRŽENÝCH
Není tu.
Unesli ho.
- Neměl jsem ho nechávat samotnýho. - Věděl, že si pro něj jdou.
Co když se vrátí pro všechny, co tam tehdy byli?
Pak víme, kdo bude další.
Liam a Hayden.
Zkontroluju dvůr. Dej vědět, jestli je najdeš.
- Zjisti, jestli tvůj táta něco ví. - Jo. Scotte! Počkej.
Jen jsem…
Chtěl jsem ti říct…
- Řekneš mi to pak. - Tak jo.
- Hej! Zpomal! - Pardon, paní Martinová.
Neviděla jste Liama a Hayden? Ne, zapomeňte na to. Neviděla jste tátu?
- Koho? - Mýho tátu. Je tu kvůli tomu tělu.
Jak o tom těle víš?
Protože můj táta je šerif. Jste v pořádku?
Prostě… tu počkej.
Odkdy máš tu předtuchu?
Byla jsem se Stilesem.
Došlo nám, že je to Divokej hon. Jezdci a koně…
Unášený duše.
„Ti, kdož uvidíte Divoký hon, mějte se na pozoru. Jste již ztraceni.“
Hej, Masone! Kde je Liam?
Liame? Tady seš. Liam a Hayden, paráda. Vy dva mě teď poslouchejte.
Alex je pryč. Jako jeho rodiče.
Unesli ho Přízrační jezdci. Takže nesmíte být sami.
Musíte se držet Scotta nebo mě, protože já je vidím.
Co na mě tak vejráte?
Známe ho vůbec?
Ani nevím, jestli sem chodí.
Ty chodíš sem do školy?
Jak se jmenuješ?
- Ty ses na focení neobjednal? - Ale objednal.
Nevyplnils to.
Hej, to je můj dres! Kdes ho vzal?
Trenér mi ho dal na tréninku.
V pořádku, synku?
Díkybohu!
Všichni zapomínají.
Všichni na všechno zapomínají.
Dobře. Zpomal.
Vyřešíme to spolu.
Dobře.
Pověz mi, jak se jmenuješ.
- Scotte? - Jo?
Scotte. Kde právě teď seš?
Kdo je to?
Alex. Ten z toho auta. Jak včera přišel o rodiče.
Kdo je Alex?
Koně.
On je viděl.
Viděl Divokej hon. Kde je Stiles?
Kdo je Stiles?
Jsem to já.
Já jsem na řadě.
Stilesi!
Lydie! Ty mě poznáváš. Díkybohu!
Poznávám tě!
Ale ostatní asi zapomínají.
Hej. Vidíš ho?
Co mám vidět?
Toho chlapa na koni.
Stilesi…
- Jestli je vidíš… - Já vím. Jdou si pro mě.
- Musíš ode mě co nejdál, jo? - Neopustím tě!
Tak jo. Pojď!
Tudy!
Stůj!
Tak jo, tudy!
Kde jsou?
Jsou všude.
Honem!
Nedívej se na ně, jo? Nesnaž se křičet. Jinak si tě vezmou taky.
- Prostě se na ně nedívej. - Nebudu!
Co to děláš? Musíme jet!
Na to není čas.
Lydie, oni mě vymažou.
Jako Alexe. Zapomeneš na mě.
Nezapomenu.
Ne. Nezapomenu.
Ale zapomeneš.
Zkus přijít na to, jak si na mě vzpomenout.
Jo?
Vzpomínáš, žes byla první holka, se kterou jsem tančil?
Nebo jak jsem se do tebe v prváku zabouchl.
Na druhák? Třeťák?
Jaks mi zachránila život?
Ty mně taky.
Jen si pamatuj…
že tě miluju.
Pamatuj…
Seš v pohodě?
Mám pocit, že jsem měla něco udělat.
A co?
Nepamatuju se.
Překlad titulků: Markéta Klobasová