Din episoadele anterioare…
Ai uitat de mine.
Theo?
Theo a fost primul progres pentru Doctorii Groazei.
I se spunea Der Soldat.
- A fost nazist. - Și vârcolac alfa.
Theo, sora ta vrea să te vadă.
Ajutor!
- Dacă rămâi, mori. - Lasă-mă să te salvez!
Stiles m-a salvat.
Ce e?
Nimic.
Trebuia să luăm mașina mea, cum am zis.
În mod repetat.
E o mașină nouă.
A fost nouă în urmă cu vreo douăzeci de ani.
N-are cric.
Ia rezerva!
N-are rezervă?
N-are.
Știu. E cea mai nasoală întâlnire.
Am avut noi și mai rele.
Ca aceea dublă.
- Sau cea de Revelion. - Crăciunul cu părinții tăi.
- Când sora ta… - Te rog, nu-mi spune!
De fapt, cred că e cea mai reușită întâlnire a noastră.
E aurora boreală.
Poate au o roată de rezervă.
Hei!
Nu-i lăsați să mă ia!
Nu și pe mine!
Ce naiba v-a trecut prin minte?
Noi doar voiam să ajutăm.
Ce ziceți să încercați să-mi explicați ce s-a petrecut aici?
Încercam să-l convingem cu blândețe să tragă pe drepta…
Da…
- Încerca să fugă. - Și a reușit.
Da, fiindcă e clar că e un geniu criminal, tată.
Vreți să ghiciți ce anume s-a furat?
Ia ziceți!
- Aparatură medicală vitală? - Nu.
- Gaz otrăvitor? - Nu.
Sunt pline cu droguri?
Cu heliu.
Cu heliu?
Poate e un lucru bun.
Că am salvat heliu?
Mă refeream la faptul…
că n-au nevoie de noi.
Au nevoie de noi, dar n-o știu.
Vom merge la facultate.
Trebuie să se descurce singuri!
- Beacon Hills va fi praf fără noi. - Stiles…
N-au nevoie de noi.
Ba da, au!
Alex, știi că avem dificultăți în a-ți localiza părinții.
Dat fiind că nu-ți amintești nimic,
avem o metodă,
una neobișnuită, care te poate ajuta.
Dar trebuie să accepți.
Vreau să știi că probabil o să doară.
Nu-mi pasă! Vreau să-mi găsesc mama și tatăl.
Ești gata?
Nu trebuia dus la un film pentru cei peste 17 ani.
Nu mi-a fost frică.
Mie, foarte tare. Poate n-ar trebui ca eu să mă duc la asemenea filme.
Nu ți-a fost frică? Nici măcar un pic?
Poate un pic.
Will, demarează!
Demarează!
Lasă-te jos!
Ce ai văzut?
Am văzut un tip călare.
- Călare? - Era înarmat.
Dacă e un tip înarmat, mă ocup eu de el, nu voi.
- Și părinții lui? Ce au pățit? - Nu știu. Atât îmi amintesc. Dar…
Am un presentiment.
- În ce sens? - Se vor întoarce.
Vor veni să mă ia.
Ce?
Nuanța îmi vine perfect. I-am uitat numele.
Putem să nu deviem de la subiect?
Nu prind nimic.
Nu cred că au murit.
Sunt morți. Probabil sfârtecați.
Nu știu de ce nu e sânge.
Nu sunt morți. Aș simți dacă ar fi.
- I-aș mirosi dacă ar fi vii. - Nu simt nimic.
Cum, Scott? I-ai fost în minte patru minute, pe ceas.
Nu-i o știință exactă. E copil. Poate e speriat și nu-și amintește.
Contează dacă sunt morți? Dacă sunt, asta e.
Dacă e doar un jaf, nu-i putem ajuta.
Dacă e supranatural, tata nu-i poate ajuta.
Îmi pare că vrei să fie supranatural.
E liniște de trei luni.
Da. Săptămânal mă scoli. Zici că-s detector de metale supranatural.
Ne vedem mai des de-atât.
Nu-mi spune că crezi că e vorba de o serie de coincidențe imposibile?
Spun doar că poate n-ar fi atât de rău să fie așa.
Te uiți la un parbriz spart.
Ceva nu e bine.
E spart.
Nu de un glonț magic, ci de unul obișnuit care a spart un parbriz ca oricare altul.
Exact ca ăla…
și ăla…
și ăla.
Un glonț magic.
Lydia, deci…
Scuze! Te las să arăți drăguță.
Odată… Of!
Aia era bună!
Stiles!
Ești încă în cadru.
- Omule! - Hai odată!
- Scuze. - Ai stricat totul.
- De ce să-ți stric poza de album? - Nu te-ai înscris pentru a ta.
Ba da.
TREBUIE COMPLETATĂ
E goală.
Poate te distragi de la stresul absolvirii evitând momentele-cheie.
- Eseul la psihologie. - Înțeleg.
S-a percheziționat mașina. Zero cartușe și găuri de ieșire.
Adresa dată de Alex e o casă abandonată.
Hai! Părinți dispăruți, un suspect călare, glonț magic. Cine vine?
- Trebuie să-mi refac pozele. - Nu sunt interesată.
Nu-mi mai permit absențe.
- Scott! - Semestrul trecut am avut 38.
Nu m-au exmatriculat mulțumită mamei Lydiei. Vin după ore.
Lăsați! Merg cu Liam.
Nu merg cu Liam.
Pot să vă fac o poză?
- Da. Sigur! - Nu…
Dacă-mi poți explica
de ce e albastră, nu mai insist.
Zâmbiți!
Pisica lui Schrodinger.
Văd că v-am impresionat cu talentul meu artistic.
Schrodinger pune o pisică într-o cutie cu hrană otrăvită.
Până nu deschide cutia,
pisica e, teoretic, atât vie, cât și moartă.
Dar când o deschide
va vedea dacă e vie sau moartă.
Ignorând abuzul asupra animalului,
ce legătură are asta cu fizica?
Da, Hayden.
Ilustrează conceptul de suprapunere cuantică.
Lumina e și particulă, și undă, până e observată.
Da. Un răspuns excelent! Impresionant!
Observarea unui fenomen îi schimbă manifestarea?
Sau schimbă rezultatul său?
Aceasta e întrebarea laboratorului de azi, la pagina 117.
Lucrați câte patru!
Ați văzut că azi nu merge geolocația la telefoane?
Eu văd că merge.
Da, dar nordul nu e încolo, ci încolo.
Al meu e la fel.
Domnul Douglas are o busolă.
Ce faci cu ea?
- Mă ghidez. - Serios?
- Unde crezi că va duce? - Habar n-am.
Dar nu vom afla până nu deschidem cutia.
Pisica lui Schrodinger?
Tot nu înțeleg.
O interacțiune chimică poate provoca colorare.
Și lumina unui foc de armă? Ar putea fi albastră sau verde?
Gazele supraîncălzite emanate de armă creează lumina focului de armă.
Gazul poate să conțină cupru, bariu sau cesiu,
care ard cu flacără verde și albastră.
Pot colora sticla?
Crezi că e de la o armă?
Poate.
- O faci pe a 39-a? - Să fie 39!
Nu mergeți niciunul nicăieri.
Ai 38 de absențe, Scott. M-am rugat de director.
Dnă Martin, Scott e apărătorul Beacon Hills.
îl poate apăra la 15:30.
Nu așteptăm până la 15:30.
…îndeplinind obiectivul cu 90 de minute înainte de oră.
Conform planului, echipele de luptă au continuat îmbarcarea în bărci de asalt.
Aveau puțin timp între primul și al doilea val de atac.
Clark!
Unde e copilul?
Mai înainte era acolo.
E o secție de poliție. Nu pierzi un copil în secția de poliție.
Opriți-vă toți din activitate!
Să găsim copilul!
Alex, ce faci?
Mă poți încuia?
Nu ești arestat și ești minor.
Trebuie să chemăm Protecția Copilului!
Te rog, nu!
Lasă-mă să rămân aici!
Te rog!
Îl lăsăm aici.
Pune paznic la ușă!
…au spulberat amplasamentele din interior.
Dar erau fortificate atât de ingenios…
încât, în ciuda bombardamentelor…
…focul inamicului a ajuns la soldații noștri de pe plajă.
Nu e deloc înfiorător.
- Să ne despărțim? - În niciun caz!
Poate Alex a greșit adresa.
Sau a mințit.
De ce ar minți?
N-a mințit.
De ce n-a menționat poliția asta?
Nu știu că e aici.
Nu pot să vină aici fără mandat și nu au cui să dea unul.
Nu intră dacă nu există amenințări sau pericol iminent.
Ce?
Cred că am auzit ceva.
CEL MAI BUN TATĂ
Doamne!
Hei! Ce cauți aici?
E casa lui Alex. Ce căutați aici?
- Aici ne-a dus busola. - Busola?
De ce face așa?
Habar n-am.
Toate sunt așa.
Stai!
Ce? Ce s-a întâmplat?
A fost aici. A tras în mine.
Unul din amintirea lui Alex.
- Cel care i-a luat părinții? - N-au fost luați, ci făcuți să dispară.
De aceea nu e mobilă și nu apar în poze.
Au fost șterși.
Am impresia că e ceva cunoscut, înțelegi?
E în franceză.
- Un gând la care nu poți ajunge. - Există un cuvânt francez:
„simțul copleșitor că imediat stă să dăm de pericol?”
Termenul francez pentru banshee.
Ce-ți spune intuiția ta de banshee?
Că nu trebuie să înțelegi totul acum.
Dar puștiul ăsta nu are pe nimeni. Știi…
Există un motiv. Trebuie să fie.
COLONIA PIERDUTĂ DE PE INSULA ROANOKE
„Dacă te oprești să-l iei cu mașina, familia-ți va muri. Un ucigaș pe drum.”
„Riders on the Storm”?
- Ce? - E melodia „Riders on the Storm”?
Asta e.
Ce anume?
Călăreții Fantomă. Vânătoarea sălbatică.
Vin călare pe timp de furtună și răpesc oameni.
Lydia, ești așa deșteaptă, că te-aș săruta!
Să nu mă săruți!
- N-o fac. - Bine.
Am făcut-o oricum!
Prieteni! Așteptați!
Am reparat-o.
Perfect! Arată ca nouă!
Va observa.
Ba nu. O punem la loc și vedem cum să-l ajutăm pe Scott.
Sau doar o puneți la loc.
- Scott nu poate face totul. - De ce nu? E alfa.
Nu pentru mult.
Cine-i va lua locul?
- Nu crezi că pot să fiu alfa? - Nu.
Nu asta spuneam.
Dar ideea de anomalii magnetice și călăreți care răpesc oameni…
Nu putem ignora asta.
Și după ce absolvă Scott?
Când va lipsi omul cu planul?
Pot să fiu eu a…
- Pot să fiu eu… - Alfa.
Da.
Ce e?
Sânge.
- Scott! - Bună!
Se numește Vânătoarea Sălbatică.
E un mit. Doar că se pare că e real.
Ca toate miturile care mai bine ar rămâne coșmaruri.
- Călărețul? - E un Călăreț Fantomă.
- Stai! E tricoul meu. De unde-l ai? - Mi l-a dat antrenorul la antrenament.
Am avut antrenament? De ce nu-mi spune lumea nimic?
De ce să-i ia pe părinții lui Alex?
Pentru că asta fac. Răpesc.
Umblă și adună suflete. Odată ce te-au luat, nu mai ești.
Nu doar ființa ta, ci tot ce ține de tine.
Așa au luat camera lui Alex.
Deci Alex urmează?
Am primit mesajul.
Ziceai că ai nevoie de ajutor.
Doamne! E vorba de genul ăla de ajutor.
Se va întâmpla ceva groaznic.
Bine. Ce e?
Nu știu. De aceea îți cer ajutorul.
- Nu găsesc sursa. - Parcă emană de pretutindeni.
Cum e posibil?
- Poate e din mai multe locuri. - Și de la mai multe bucăți.
Dacă e în aer, e posibil să vină prin gurile de aerisire?
Trageți-vă!
E deschis.
- Unde e puștiul? Ce a pățit? - Ce puști?
Alex din accident, cel ai cărui părinți au dispărut aseară.
Cine e Alex?
Clark, ascultă-mă! A fost aici, bine? L-ai cunoscut.
Unde e șeriful?
A fost chemat la liceu. Au găsit un cadavru.
N-a fost închis nimeni azi.
Vedeți și voi!
Nu e aici.
L-au luat.
- Nu trebuia să-l las singur! - Știa că vin după el.
Dacă se întorc după toți de pe drumul acela?
Atunci știm deja cine urmează.
Liam și Hayden.
Verific terenul. Zi-mi dacă-i vezi!
- Vezi dacă tatăl tău știe ceva! - Bine. Scott, așteaptă!
Eu…
Eu… doar…
am vrut să-ți spun…
- Spune-mi mai târziu! - Bine.
- Ușurel! - Scuze!
- Ușor! - Scuzați, dră Martin!
I-ați văzut pe Liam și Hayden?
- Lăsați! L-ați văzut pe tata? - Pe cine?
- Pe tata. A venit pentru cadavru. - Cum ai aflat despre cadavru?
Tata e șeriful. Vă simțiți bine?
Așteaptă aici!
Când ai avut premoniția?
Eram cu Stiles.
Am realizat că e Vânătoarea Sălbatică. Călăreții, caii.
Sufletele răpite.
„De vedeți Vânătoarea Sălbatică, păzea! Sunteți deja sortiți pieirii.”
Mason! Unde e Liam?
Liam? Bun! Liam, Hayden, perfect!
Voi doi trebuie să mă ascultați!
Alex a dispărut, ca părinții lui.
L-au luat Călăreții Fantomă. Să nu rămâneți singuri!
Stați cu Scott sau cu mine, deoarece îi văd.
De ce mă priviți așa?
Îl cunoaștem?
Nu știu dacă e elev aici.
Ești elev la școala asta?
Cum te cheamă?
Nu te-ai înscris pentru a ta.
- Ba da. - E goală.
- Stai! E tricoul meu. De unde-l ai? - Mi l-a dat antrenorul la antrenament.
- Ești bine, băiatul meu? - Slavă Domnului!
Slavă Domnului!
Toată lumea uită.
Toată lumea uită totul…
Bine, ușurel! Îi vom da de cap împreună.
Bine.
Cum te cheamă?
- Scott? - Salut!
Scott!
Unde ești? Unde ești chiar acum?
Cine ești?
Alex din accident, cel ai cărui părinți au dispărut aseară.
Cine e Alex?
A văzut caii. A văzut Vânătoarea Sălbatică. Unde e Stiles?
Cine e Stiles?
Eu sunt.
Eu urmez.
Stiles!
- Mă recunoști! Slavă Domnului! - Stiles!
Eu te recunosc. Dar cred că toți ceilalți te uită.
Hei, îl vezi?
- Ce să văd? - Tipul călare.
Stiles, dacă poți să-i vezi, te vor…
Știu. Vin să mă ia.
- Așa că trebuie să pleci! - Nu te părăsesc!
Bine. Haide!
Pe aici!
Stai!
Pe aici! Nu te opri!
Unde sunt?
Sunt peste tot.
Haide!
Lydia, nu te uita la ei! Nu încerca să strigi!
Te vor lua! Nu te uita la ei!
Nu mă uit!
Ce faci? Trebuie să plecăm!
Nu avem timp.
Lydia, voi fi șters, înțelegi?
La fel ca Alex. Mă vei uita.
Ba nu. Nu.
Ba da, Lydia.
Să încerci să găsești o cale de a-ți aminti de mine!
Că ești prima cu care am dansat.
Că m-am îndrăgostit de tine în a noua, și clasa a zecea și a unsprezecea.
Că mi-ai salvat viața.
Și tu mi-ai salvat viața.
Amintește-ți…
că te iubesc!
Amintește-ți…
Ești bine?
Am senzația că trebuia să fac ceva.
Ce anume?
Nu-mi amintesc.
Subtitrarea: Oana-Meda Pop