Tidligere på Teen Wolf:
Om du kan forklare hvorfor dette er blått, gir jeg meg.
Ghost Riders, Den ville jakten. De kommer med stormen og tar folk.
-Alle glemmer alt. -Hvem er Stiles?
-Si hva du heter. -De kommer for å ta meg.
Finn en måte å huske meg på. Husk at jeg elsker deg.
-Kjente du det? -Kjente hva?
Syntes jeg hørte noe.
Glem det.
-Ok, vi fortsetter. -Ja.
-Skal vi gi oss? -Vi må jobbe med pasningene dine.
-Hvorfor det? -Liam, de stinker.
-Hva snakker du om? -Pasningene dine, de stinker.
-Jeg må ha tenkt på noen andre. -Ja.
-Noen andre som burde være kaptein. -Du greier det.
Vel, nå må vi vel gå.
Nei, det må vi ikke.
-Nå rører dere inn jernsponen. -Hvordan skal dette funke, liksom?
De ferromagnetiske egenskapene kommer til å reagere med...
Slapp av, det funker.
Bare kontroller at jernoksidene er fullstendig absorbert.
Hvorfor er du her hvis du allerede kan dette?
Kan det? Han driver jo og lærer det bort.
-Dette er favorittlaben min. -Vi er her for å få ekstra poeng.
-Har ikke du 4 komma noe? -Fire komma ni.
Jeg visste ikke at det gikk så høyt engang. Jeg står fast på 2,7.
Du har to jobber, og det at du døde, hjalp ikke akkurat på snittkarakteren.
Så det eneste du trenger, er litt hjelp.
Du gjør dette for meg.
Er du sint?
Rasende.
Ok.
Her.
Det funker.
Skal det være så kraftig?
-Hva pokker driver dere med? -Fysikk.
-Ekstrapoeng. -Ekstrapoeng?
Klokka ni om kvelden? Kom igjen. Kom dere ut herfra.
Gå og få dere et liv.
Ungdomsårene er ikke tiden for skoleprestasjoner.
-Jo, det er det. -Det er en løgn fra myndighetene.
Gå og finn noen jenter. Lag bråk. Lev litt.
-Vi er homofile. -Enda bedre. Ja til homofile.
Kom dere ut. Jeg blir ikke betalt for å låse etter dere tapere.
-Jo, det blir du. -Kom dere ut.
Gå og lag kaos som de andre ungdommene.
Mobilen min. Jeg tror jeg glemte den igjen.
FANT DU DEN?
Mason?
DE ER HER. IKKE RØR DEG.
-Hva er det? -Noe foregår med Mason.
-De var her, Ghost Riders. -Her? Nå?
-De dro da stormen løyet. -Tror ikke det,
-for to av dem var rett der oppe. -Hva holdt de på med?
Vi så ikke da de kom inn. Vi så dem da vi ble usynlige.
-Blandet du ham inn i dette? -Han beskyttet meg.
De lot ikke til å bry seg om oss. De gikk rett forbi.
Og så, hva skjedde så?
De hoppet bare ned og forsvant.
Var det alt?
Ja.
Tok de ikke noen? Var det ingen andre her inne?
Nei.
Bare oss.
Det var...
Jeg er ikke vant til å sove som...
Er det der lenker?
Det er ingenting.
Ser du ham?
Lydia, hva er det?
-Hørte du det? -Jeg hørte at du skrek.
Nei. Det var lyden av et tog som kjørte gjennom rommet mitt.
-Du hadde mareritt. -Nei. Det var ikke et...
Det var ikke noe tog, og ikke har vi hatt jordskjelv, så...
Det må ha vært en vond drøm.
Men jeg sov ikke.
Ja! Nå snakker vi.
Sånn skal det gjøres. Dette er kapteinmateriale.
-Du er sen. -Du er sen.
-Ikke kapteinmateriale. -Liam er kapteinmateriale. Han er...
Kom igjen, samling. Hør etter.
Takket være det egoistiske ønsket til McCall
om å fokusere på karakterene sine og eksamen, står vi uten en leder.
Vil du være en vinner, vil du være helt? Nå har du sjansen.
Ok, alle aspirerende kapteiner,
jeg vil se dere rive hverandre i stykker.
Definitivt ikke kapteinmateriale, Dum-bar.
-Dunbar. -Det var det jeg sa.
Du sa Dum-bar.
Og kjeften din skaffet deg nettopp ansvaret for utstyret.
Har du ikke time nå?
Har ikke du?
-Jeg tenker på det i går kveld. -Jeg også.
Jeg har lest alt om Den ville jakten.
Hvordan de kommer inn med stormen, samler inn sjeler, rir på lynet.
Men jeg vet ikke hvorfor de var her.
De er Ghost Riders. Hva hadde de på et skolebibliotek å gjøre?
-Hva gjør du? -Jeg hadde en fornemmelse.
Av hva, da?
Det var på grunn av kreftene dine at vi så dem.
Hva om du har en spesiell evne som ingen vet om?
Så hva føler du?
Da Ghost Riders var der oppe, tror jeg de holdt på noe.
Hvorfor kan vi ikke huske hva som skjedde?
Hva om de ikke holdt på noe...
...men noen?
Jeg mistet vel sjansen?
Du droppet den. Du hadde måttet prøve for å kunne miste den.
Kanskje noen andre kan være kaptein.
Med skolearbeidet og alt det andre vi må håndtere...
Devenford Prep begynte å trene tre uker før oss.
Riverside, to uker. Vi ligger etter allerede.
Halve laget kan ikke holde på ballen, langt mindre score.
-Kan du ikke fortsette som kaptein? -Jeg uteksamineres.
Jeg er ikke her til neste år.
Noen er nødt til å steppe inn og ta plassen min.
-Det burde være deg. -Å ja?
Treneren vil ikke ha meg.
-Jeg vet ikke om laget vil ha meg. -Det er ikke opp til dem, opp til deg.
Du må ville dette, for de kommer til ville ta deg hele tiden.
De kommer til å slå deg overende, og du må opp igjen.
Du må vise dem at du kommer deg opp igjen. Ledere stikker ikke av.
Det er det jeg snakker om, McCall.
Det er den intensiteten dette laget trenger.
Og du: Jeg gleder meg til å knuse det lille, bedårende babyfjeset ditt.
TRENERENS KONTOR
stil
Jeg er imponert over de fleste av dere.
Det vitner om at dere har gode studievaner og er engasjerte i egen utdanning.
Alle andre, kom til meg for ekstra hjelp.
-Ms. Fleming... -Jeg gir ikke ekstrapoeng
for alternative likninger basert på egne teoretiske funn.
Ja vel, greit.
Malia, klør.
Klør, Malia.
Unnskyld meg, hvem er du?
Hva gjør du her i dette klasserommet?
BHHS FRAVÆRSLISTE
-Vil dere se fraværslista? -Ja.
Får jeg spørre hvorfor?
Varulv-greier.
Jeg gjorde det klart at Beacon Hills High School
er et trygt sted å være.
Jeg måtte overbevise 23 elever om at det de så i biblioteket
var en diger bjørn, og at huggtennene til Scott McCall kom av
-tenåringshallusinasjonssyndromet. -Hva er tenåringshallusinasjonssyndromet?
Jeg aner ikke.
Vi tror noen kan ha forsvunnet og at de er i fare.
Jeg kan forsikre dere om at ingen har meldt fra om en savnet elev.
Og alle fravær er gjort rede for.
Mine herrer... jeg setter pris på at dere bryr dere,
og jeg takker dere for vaktsomheten.
Husk, trygt sted.
-Gå tilbake til timen. -Vi har ikke time.
Så gå tilbake til noe. Hva som helst.
Du kjenner meg.
Takk og lov, du kjenner meg.
Ser du ham?
Kan du se ham? Kom igjen.
-Denne veien. -Ok.
Denne veien.
-Hvor er de? -Overalt.
-Vil du glemme meg? -Nei. Nei.
Lydia, se opp!
-Går det bra? -Ja.
Hva holdt du på med?
Prøver å huske.
Ingen som er savnet?
Du kan spørre på så mange måter du vil. Svaret er fortsatt nei.
Føler du noe?
Kan helveteshundintuisjonen din merke at noe er galt i det overnaturlige?
Jeg bringer bud om død, ikke bortføringer.
Jeg jobber også med en uoppklart drapssak som ikke har med verken formskiftere,
seriemordere fra 1800-tallet eller meg å gjøre.
Det er en enkel rans- og drapssak.
Enkel? Han ble slått i hjel og stappet inn i en luftesjakt.
Og jeg har alt tatt forklaring fra deg. Ha en fin dag, Mason. Du også, Corey.
Hva gjør du?
Ingenting. Bare... sjekker dette skapet.
Er det ditt?
-Ikke egentlig. -Jeg er ganske ny her,
men jeg er ganske sikker på at å bryte seg inn i en annens skap er imot reglene.
Jeg bryter meg ikke inn i en annens skap.
Hva syns du det ser ut som?
Som om jeg bryter meg inn i en annens skap.
Ja.
-Jeg skal gå til timen nå. -Det er sikkert lurt.
De må ha hatt noen der oppe.
Det er den eneste logiske forklaringen.
-Ja. Hvordan vet du det? -Logikk.
-Corey har en fornemmelse. -Er det en kameleongreie?
-Jeg trodde de bare kunne forsvinne. -Corey ønsker å hjelpe til.
Hvor var han da vi slåss mot en varulv for å redde deg?
Hvorfor var han lojal mot Theo så lenge?
Det var en tid da vi alle hadde tillit til Theo...
...deg inkludert.
Jeg skal gjøre det når han gjør noe tillitvekkende.
I motsetning til nå. Jeg kan høre hjertet hans tvers gjennom rommet.
Hva med Hayden? Du tilga henne uten noe problem.
Hun døde nesten da hun prøvde å stanse Sebastien. Du bare gjemte deg.
Hva skulle jeg ha gjort? Du og Hayden har huggtenner.
Kameleoner er ikke akkurat topp-rovdyret
i dyreriket. Det eneste Corey kan, er å forsvinne.
Så kanskje han skulle gjøre det.
-Hva? -Hvordan stole på deg
-om du gjemmer deg i veggene? -Det har jeg sagt.
Dine venner er ikke mine venner. Kan du ikke akseptere det?
Det kan kanskje funke for dere, men det funker ikke for meg.
Jeg har stadig en følelse av at det mangler noen biter.
Hull i minnet mitt.
Som dette. Jeg tok det fra en frontrute som var i politiets beslag,
men jeg kan ikke huske hvorfor jeg var der.
Underbevisstheten kan være en kanal for minnene våre.
Drømmer og drømmer i våken tilstand kan hjelpe oss å huske.
Tror du alt henger sammen?
Ghost Riders, Den ville jakten, hullene?
Den ville jakten dras mot krig og ødeleggelse.
Jeg har aldri hørt den gjøre noe med folks minner.
Det er nesten som om du har et slags fantomlem-syndrom.
Det er vanlig i krig.
Personer som har amputert et lem kan kjenne kløe de ikke kan klø,
eller en smerte som ikke kan være der. Det manglende lemmet er så viktig
at hjernen handler som om lemmet fortsatt er der.
Så underbevisstheten min prøver å fortelle meg hva som mangler?
Det kan være.
-Hvordan finner jeg ut hva den sier? -Den letteste måten er å sove.
-Hallo? -Her borte.
-Har det virkelig gått så langt? -Kan du hjelpe meg?
Hvis dette er en ny etter skoletid-klubb...
...hold meg utenfor?
Jeg har et problem.
Jeg knurrer til folk i klassen. Jeg klorer på pulten min.
Jeg prøvde å gjøre gulvet på soverommet mitt til et coyote-hi.
Virker disse kjent?
Nei. Hvorfor det?
Malia, tror du disse beskytter deg?
De gjorde det før. Før huset ved innsjøen, dro jeg hit når det var fullmåne.
Men du og Scott var ikke her med meg.
-Det stemmer, så... -Hvem var det?
Du kunne ikke ha gjort det alene.
Det er Scott.
Jeg la meg hjemme, og våknet i skogen, rundt halvannen kilometer unna.
Men det er en grunn til at dette skjedde. Jeg har vært her før.
Andre skoleår, kvelden før uttakene til First Line.
Jeg husker det. Det eneste jeg tenkte på.
-Hva gjorde du? -Lette etter et lik.
Det er morbid.
Så hvorfor var jeg her ute alene?
Skulle så gjerne hjelpe deg, men jeg kjente deg ikke da.
Jeg var fortsatt coyote. Jeg kan ha prøvd å spise det.
Deaton sa at underbevisstheten min prøver å si meg noe.
Jeg trenger deres hjelp til å finne ut hva den prøver å si.
Kanskje du var en nysgjerrig tenåring.
-Du hørte om et lik. -Men hvordan?
Jeg så aldri på nyheter, hadde ikke politiradio.
Moren din jobber på sykehuset. Kan hun ha blitt kalt inn og du hørte det?
Moren min var ikke hjemme den kvelden.
Jeg bor åtte km unna. Hvordan kom jeg meg hit?
Du kjørte.
Jeg hadde ikke bil.
-Du løp. -Ikke mulig. Jeg hadde astma.
-Jeg gjemte meg. De visste at jeg var her. -Kanskje du lagde pustelyder.
Hvordan visste de at det var meg?
Scott!
Scott, er du der ute?
Scott?
Hvorfor skulle sheriffen tro at jeg var her?
Som de fleste dødsfall i byen, var det knyttet til det overnaturlige.
Jeg var ikke overnaturlig.
Dette var jo den kvelden jeg ble bitt.
Jeg var ikke varulv ennå.
Og jeg var ikke her ute alene.
Jeg ville bare si...
...at jeg tok feil.
Jeg trodde vi kunne hate hverandre og at det ikke betydde noe.
Men det betyr noe.
Det betyr noe for Mason.
Han betyr noe for oss begge.
Jeg prøver ikke... å komme mellom dere.
Ikke jeg heller.
Men fortsetter vi sånn, føler han kanskje at han må velge.
Vil du jeg skal late som om ingenting har skjedd?
Vi kunne jobbe sammen.
Kanskje vi kunne finne noe sammen.
Som hva, da?
Et spor etter dem.
En Ghost Rider.
Jeg vet det høres sprøtt ut...
...men jeg tror jeg hadde en bestevenn.
-Og han var her med meg. -Det er ikke sprøtt.
Noen lenket meg fast, og ville jeg skulle forbli menneske.
Jeg dro til skolen i dag morges. Jeg skulle møte noen.
Men jeg kunne ikke huske hvem det var.
Jeg har lett etter ham i hele dag.
Hvem det nå enn er... jeg tror jeg elsket ham.
Hva om det er samme person vi leter etter?
Jeg tror han var i dette bildet.
Han satt der.
Vil du gjøre dette? Ta hånda mi.
Sjåføren av kassebilen het Nick Mazzara.
Rulleblad med tyveri og narkosalg, men ingenting voldelig.
Sjåfør for et medisinsk utstyrsfirma,
noe som ga ham tilgang til sykehusforsyninger som helium.
-Hva bruker et sykehus helium til? -Det er til heliox-behandling.
For det meste brukt ved brannrelaterte luftveisskader.
Brannskadde i Afghanistan fikk behandling på lokale sykehus.
-Hva med sykehuset vårt? -Noen har stjålet fra forsyningene.
Jeg lager en liste over Mazzaras kolleger. Jeg kan starte avhørene i morgen.
Bra jobbet, Parrish.
-Kona di venter på deg på kontoret ditt. -Kona mi?
Tenkte jeg skulle overraske deg.
Vet du hva vi leter etter?
Er det en bok, blir vi her en stund.
Ser du det?
Slipp.
Ser du fortsatt kortet?
Nei. Det er borte.
-Kan du se det nå? -Ja.
Det kan jeg.
Jeg hadde en anelse om at du hadde glemt middag.
Å, det er...
Hva er quinoa?
Det uttales quinoa. Quinoa og grønnkål.
Å, det er...
Vel, du passer alltid på meg.
Jeg vil ha deg her en god stund til.
Fornøyd?
Alltid.
Det er som i fysikken.
Det var ikke der inntil du så det.
Da ble det virkelig.
Det er Schrödingers katt. Kvantetilstanden av en superposisjon.
Å se noe er å endre selve dets eksistens.
-Det endret virkeligheten. -Jeg skjønner fortsatt ikke.
-Hva tror du det er? -Et slags bibliotekkort. Men tomt.
Jake Sullivan.
-Han var på fysikklaben i går kveld. -Jeg hadde glemt ham.
Jeg også. Vi har spansk sammen.
ANDREÅRING JAKE SULLIVAN
De visket ham ut.
Anelsen din var riktig.
-Hva er det, Dunbar? Jeg er opptatt. -Jeg vil melde meg som lagkaptein.
For sent. Jeg sa slutten av dagen.
Du sa ikke innen slutten av skoledagen.
Hva fikk deg til å ombestemme deg?
Jeg holdt en fyr i hånda.
Jeg skjønner.
Jeg skjønner det virkelig.
Så nå skal hun skrive ned alle svarene på magisk vis?
Det er ikke så enkelt.
Det er det aldri.
I automatisk skrift beveger hånda seg utenfor den våkne bevisstheten.
Nå vil forhåpentligvis stillheten, mørket og lyset
hjelpe deg å gå inn i en behagelig, avslappet, transeaktig tilstand.
Lydia, jeg vil at du stirrer inn i lyset og gir slipp på alle tanker.
Jeg må advare deg. Det er uvisst om vi får tilgang til disse minnene.
-Hvorfor? -Legenden har alltid hevdet
at Den ville jakten tar mennesker.
Hvis det du forteller meg er riktig, er sannheten verre.
De visker folk vekk fra virkeligheten.
Hvordan kunne vi huske noen som er blitt visket ut i hukommelsen vår?
Kanskje han ikke er det.
-Går det bra? Burde vi stanse henne? -Lydia?
Lydia, ro deg ned.
Alt bra med henne?
Lydia?
Ugagn
Hva betyr "ugagn"?
Det var ikke det hun skrev.
Hva pokker er en Stiles?
Tekst: Sissel Drag