Din episoadele anterioare…
E doar un caz de jaf și crimă.
A fost ciomăgit și vârât în sistemul de ventilație.
- Călăreții Fantomă, Vânătoarea. - Nu știu să afecteze memoria.
Ce naiba e un Stiles?
Cineva m-a înlănțuit și a vrut să rămân om.
Dacă e aceeași persoană?
Stătea chiar acolo.
Cred că l-am iubit.
Puterea. Abilitatea de a controla lucruri.
Acest metal nu are nicio putere.
E o bucată mică, fără rezistență, insignifiantă.
Putem să schimbăm asta cumva?
Ce idee ai, Corey?
Putem adăuga electricitate.
Întocmai.
Vom transforma tija asta metalică…
într-un magnet.
Acum are putere.
Acum are o influență…
asupra altora.
Sunteți bine, dle Douglas?
Doar am tușit.
Unde rămăsesem?
Așa. Acum avem electricitate
și un pic de putere.
S-o creștem puțin!
La urma urmei, cu cât ai mai multă, cu atât e mai mare puterea de control.
Gândiți-vă cât de puternică ar deveni tija asta cu electricitate nelimitată!
De exemplu, cea de la un fulger.
Ce altceva am putea să controlăm?
HELIU COMPRIMAT
Domnule Douglas?
VESTIARUL FETELOR
PETRECERE LACROSSE BERE, DJ, HAI!
Unde e?
Cine i-a luat lucrurile?
Ce e, Gwen?
- Cineva i-a furat lucrurile. - Cui?
Ale lui Phoebe, sora mea.
E cu voi în echipă de doi ani.
- Nu mi-o amintesc. - Nu ți-o amintești?
Școala nu-și amintește de ea. Nimeni nu-și amintește de ea.
Un „stile” e un aranjament de trepte
care le permite oamenilor, nu și animalelor, să treacă peste un gard.
Da, am impresia că asta nu e ceea ce căutăm.
- Poate au găsit ceva. - Nu. Dă simulare de dimineață.
REZOLVAȚI FRACȚIA!
Mai ai 20 de minute.
- Încearcă să te relaxezi! - Să mă relaxez?
Inspiră adânc și vei simți cum te relaxezi!
Malia.
Liniștește-ți respirația!
Vorbește-ți în mod pozitiv!
Știu pozitiv că nu vreau să fiu aici.
Nu uita! Școala e un spațiu sigur.
Să respirăm împreună! Să tragem adânc aer în piept!
Un pic mai adânc!
Cred că testul nu merge bine.
Inspiră adânc, Natalie!
Inspiră adânc!
Malia. E în regulă. Ești în siguranță.
Nu te voi răni.
Cred că se liniștește.
Poate ar trebui să-i răspundeți tot prin mârâituri.
Scott, tu ești alfa.
Nu poți s-o faci să fie puțin mai docilă?
Problema nu e ea, ci noi.
Acesta e teritoriul ei. Ar trebui să plecăm de aici!
Da, haideți!
Malia venea aici când era lună plină. Apoi am început să folosim casa de pe lac.
- N-a intrat un animal sălbatic în ea? - Bucură-te că nu-ți zic totul!
E în regulă. Sunt bine.
E în regulă.
- Ai idee ce a făcut-o să metamorfozeze? - E foarte stresată.
- Școala, viața post-absolvire. - Încercarea mamei ei de a o ucide.
N-ar împinge-o la metamorfoză.
Ar putea să aibă legătură cu Stiles?
E greu de zis. Nu știm ce e un Stiles.
E un „el”.
- Cine? - Stiles.
E o poreclă de familie.
Eu n-am folosit-o niciodată, dar tatăl meu, da.
Mulțumesc, scumpo!
Era inginer de armată.
A pus capăt războiului pod cu pod.
Avea porecla „Stiles”.
Ce legătură are cu Vânătoarea?
Credem că ne-a fost luat cineva.
Aveți idee cine?
Călăreții Fantomă ne-au șters amintirile.
- Ce convenabil! - Am găsit un indiciu.
Cuvântul „Stiles”.
Și de aceea vreți să discutați cu Elias?
Poate ne poate ajuta. Poate știe pe cine căutăm.
E de vârsta voastră?
Da. Eu…
Cred că mi-a fost prieten.
Poate cel mai bun.
Vă garantez că tata nu vă poate ajuta.
Nu putem încerca?
Scott, acesta se află într-un azil la trei orașe distanță de aici.
E nevizitat de mult timp.
Următoarele opriri au fost anulate.
Pot să merg la baie?
Desigur!
De ce te afli aici?
Vrei să-mi spui ceva?
Ce oprire a fost anulată?
Lydia!
Ai găsit-o? E ultima ușă pe stânga.
Am găsit-o.
Nu înțelegi ce spun. Crede-mă, nu vrei să vorbești cu el!
Doar câteva minute!
- Scott, tatăl meu nu te poate ajuta. - Câteva întrebări. Cinci minute!
Știi ceva? Nu poți pur și simplu să vorbești cu el! Bine?
- Găsește altă cale! - Dacă e singura?
- Scott, a decis. - Vă rog, dle șerif!
Scott!
Răspunsul e nu.
- Bună dimineața! - Oamenii normali bat la ușă.
Presimt că n-ai venit doar ca să-mi faci cafea.
Am nevoie de ajutor. Trebuie să examinez un cadavru de la morgă.
- Știi să te strecori doar în bucătării? - Voiam să apelez la expertiza ta.
Ce cauți?
Orice care să dovedească că Phoebe e adevărată.
Hei!
Eu te cred.
Ba nu.
A fost a ei, nu-i așa?
Ce s-a întâmplat?
Am mers la culcare ca în oricare altă seară.
M-am dus să beau apă și mi s-a părut că văd un om în curte.
Când m-am uitat mai bine, nu era nimeni.
Dar, azi-dimineață, sora mea dispăruse.
Iar camera ei era complet goală.
Mama nu răspunde. Am încercat s-o sun pe Phoebe,
dar numărul e scos din uz.
Nimeni nu crede că există. Polițiștii, școala, toți zic că nu e în registru.
Toți mă privesc ca pe o nebună.
Am făcut asta pentru ziua lui Phoebe.
Mama a uitat să-i ia ceva deoarece călătorește mult.
Doar atât mi-a rămas.
Omul din curtea ta…
Cum arăta?
Purta o pălărie neagră, o manta lungă…
Nu i-am văzut fața.
I se zice Călăreț Fantomă.
Ei iau oameni fără să știi, pentru că îți șterg amintirile.
Conform mitologiei, dacă-i vezi…
tu urmezi.
Gwen?
Mă crezi proastă?
- Gwen, încerc să te ajut. Eu… - Ți se pare o glumă?
Nu cred în fantome și nu-mi place să fiu luată în râs.
Cauza morții e traumatism cerebral.
Craniul n-a fost doar fracturat. Privește aici!
Sunt urme de colți.
- Să fi fost un vârcolac? - Unul cu fălci nefiresc de puternice.
Capabile să muște prin craniu?
Prin cranii.
Nu e prima sa victimă.
- Stilinski a refuzat, nu-i așa? - Da.
- Dar mergem oricum? - Da.
Sau poți să mă ajuți s-o convingi pe Gwen că e în pericol.
Nu trebuie s-o convingi, ci s-o aperi.
Răpește-o!
Să nu o răpești!
Revenim diseară după ce vorbim cu tatăl lui Stilinski.
- Chiar e necesar? - E singura noastră pistă.
Dacă apar Călăreții Fantomă?
Atunci te vei descurca, Liam.
Și uite, nu ești singur. Îi ai pe Mason, Corey și Hayden. Bine?
Găsește un loc sigur pentru Gwen și ține-o acolo!
Ai vreo sugestie?
Nu contează, atâta timp cât e teafără.
- Răpește-o! - Să n-o răpești!
Până găsim un loc sigur pentru Gwen, trebuie să știm mereu unde e.
Asta merge cât suntem la școală, dar ce vom face după aceea?
- Nu știm unde se va duce. - S-o întrebe Hayden!
Nu e nevoie.
Știu unde va fi.
La petrecerea lui Nathan.
I-a întrebat pe toți din școală despre Phoebe. Va face la fel diseară.
N-o putem apăra acolo. Vrem un loc unde n-au acces supranaturalii.
Știu eu un loc.
Cel mai sigur loc.
De necrezut! Intrăm prin efracție în azil!
După infirmierii de la Casa Eichen, va fi ușor cu niște asistente.
Trebuie să închid. Vine… Închid.
…chestia care urma…
Drăcia naibii!
CĂMIN DE BĂTRÂNI
ACCESUL INTERZIS PERSOANELOR NEAUTORIZATE
Da?
E vremea să-mi iau pastilele?
Nu ți-am adus pastilele.
Dvs sunteți Elias Stilinski?
Da.
Sunt Lydia Martin.
Mă recunoașteți?
Ar trebui?
Domnule Stilinski,
căutăm pe cineva posibil numit Stiles. Ați folosit numele ăsta în armată, nu?
Da.
În cei mai buni ani din viață.
Ne recunoști pe vreunul?
Firește că da.
Cum să-mi uit fiul?
Fiul?
Domnule Stilinski.
În ce an suntem?
În 1976.
Săptămâna viitoare e ziua fiului meu.
Are demență senilă.
E vremea să-mi iau pastilele?
Hei! Nu acolo!
Hopa!
Mi-ai furat petrecerea!
Vei fura și căpetenia lacrosse?
- Te superi? - Cum să primesc vestea?
În sute.
Da!
Cred că n-a fost o idee bună.
Scott a zis să o protejăm neapărat pe Gwen.
Dacă vine Melissa?
Nu mă place.
E în tura de noapte. Vine abia la patru.
Vom face curat cu mult înainte de ora aia. Scott ne-a zis să o protejăm pe Gwen.
Și plasarea ei într-o casă cu perimetru de cenușă de scoruș de munte…
e un plan bun.
Să crezi în plan!
Scott McCall?
Nu. Ești fiul meu.
Mai încet, bătrâne! Îi vei trezi pe ceilalți bătrâni.
Nu-mi place de ea.
Fiul tău.
E șeriful din Beacon Hills.
Șerif?
Nu. Eu am fost în armată.
Folosește ghearele, Scott!
L-ar putea ucide.
Știu, dar nu mai avem timp.
Nu pot.
Hei!
Nu! Nu-i facem rău.
Trebuie să-ți tai unghiile, domnișoară!
Ți-am făcut ăsta.
- Știi că nu suntem afectați de alcool? - Poftim?
Corpurile ni se vindecă prea repede…
- Înțelegi. - Glumești, nu?
Nu e așa de rău.
Ai văzut-o pe Gwen?
E acolo Vorbește cu toți, mai puțin cu mine.
Știi ceva?
Dacă nu vin Călăreții Fantomă, va fi prima întâlnire acceptabilă.
Și, cândva, vom face să fie mult mai bine decât acceptabil.
Da!
Mai bine plec.
N-ar trebui să fiți aici!
Dacă nu plecați, trebuie să vă raportez!
Ce are?
A apus soarele.
Și?
I se diminuează raționamentul. Cei cu demență își pierd mintea după apus.
Nu mai vreau să stau de vorbă cu voi!
- Ce facem? - Așteptăm până la răsărit.
Nu putem aștepta atât!
Trebuie să-l facem cumva să tacă.
Plecați!
Îl pot calma eu.
- Nu! - Nu!
Elias. Uită-te la ecuații!
Uite!
E o probabilitate binomială. Ce e P-ul?
Probabilitatea de succes?
Exact!
Atunci ce e N minus K?
Numărul de încercări minus numărul de succese.
- Matematică? - Ajută atenția bolnavilor de demență.
Și asta?
Aia e…
Probabilitate condiționată.
Să găsim momentul de inerție!
Elias!
Să mi vă adresați cu dl Stilinski!
Cine naiba vă credeți?
Hei! Ce s-a întâmplat?
Cred că am uitat ceva.
N-am uitat. Uite, Liam păzește ușa din dos,
iar Hayden e sus cu Gwen.
Dacă intră Călăreții Fantomă, nu știu dacă…
- Dacă ce anume? - Dacă pot să lupt ca Liam.
Nimeni nu se îndoiește de tine.
Nu Liam. Nu Hayden.
Și nici eu. Bine?
Haide! Suntem stăpâni pe situație.
Știți că Scott nu e fiul dv.?
Firește că știu!
Creierii vi se micșorează proporțional cu fustele?
Malia. Calm!
Deci ești copilul lui McCall.
Mă cunoașteți?
Îl cunosc pe tatăl tău.
Se îmbăta extrem de ușor și nu-și putea ține verigheta pe deget.
Vedea trecând câte o domnișoară drăguță și inelul dispărea ca prin magie.
- Ne cunoașteți pe toți? - Tu…
Ești fiica lui Natalie Martin. Am dreptate?
Semeni cu ea. Și ea a fost frumoasă cândva.
Nu mai vorbi!
Hei! Malia!
Și ei îi plăcea să vorbească de parcă era cea mai deșteaptă.
- Malia! - Gata!
Domnule șerif, noi…
V-am spus explicit să nu veniți aici.
Cine a atacat un membru al personalului?
Ea.
- La ce naiba te gândeai? - Noah, doar aveam o discuție plăcută.
Voi trei, afară!
Acum!
Noah!
Așa!
Poartă-te de parcă n-aș fi aici!
Târăște-te înapoi la soția ta moartă și la fiul tău ratat!
Ce ai spus?
E vremea să-mi iau pastilele?
- Parcă e chiar deasupra noastră. - Cred că așa e.
Ce e aia?
Dumnezeule!
- Ce e? - L-am văzut!
E chiar acolo.
Nu-l vezi?
- Ajutați-mă, vă rog! - Stai! Mai încet!
Liam, e un Călăreț Fantomă.
- Unde? - Merge în bucătărie.
Chiar acolo!
Toată lumea, afară! Acum!
Denise Novak. Am găsit-o într-un camping cu spatele capului spart.
Mărimea și forma mușcăturii par să fie aceleași.
Deci Denise și Mazzara au fost mușcați de același individ.
E ciudat. Chiar și pentru Beacon Hills.
De ce să muști spatele capului și să nu iei nimic?
S-a luat ceva de la Denise.
Glanda pineală.
Glanda pineală?
- E în centrul creierului. - Lipsește ceva din creierul lui Mazzara?
Nu apare în raport.
Avem o cale de a afla.
Nu-l putem lăsa să treacă.
Prieteni, sparge bariera!
Așa. Plecăm în clipa asta!
Oprește-te!
Ne întoarcem?
Da.
Acum!
Nu te apropia!
Legistul a găsit traumatisme în ambele emisfere cerebrale,
dar a presupus că sunt ca urmare a rănii.
Ține asta!
Bine.
Uau!
Îi lipsește glanda pineală.
Nu mișca!
Dă-i drumul!
- Împușcă-l, Parrish! - Toată lumea, jos! Acum!
Treci în genunchi!
Știm că arată rău.
Nu arată rău, Scott. Chiar e rău.
Ați intrat într-un azil, ați hărțuit un pacient cu demență,
și ați bătut un asistent! Vă poate afecta tot restul vieții.
Mai ales pe a ta, Malia. E caz penal de atac.
Nu l-am bătut măr. O puteam face, dar n-am făcut-o.
E o îmbunătățire.
E un miracol. Asistentul renunță la acuzații.
Pot să plece.
Nu mergeți la închisoare,
dar nu înseamnă că nu sunteți pedepsiți pe veci.
Ai avut o zi lungă, șerifule. Ești gata?
Nu vreau decât să se termine ziua asta!
Hai să te iau de la toate astea!
De la crimă, haos, copiii aceia.
Copiii ăia au făcut o prostie, dar sunt copii buni.
- Da. - Ai avut vreodată alte gânduri?
Legat de decizia de a nu avea copii?
Niciodată.
- Să plecăm! - Bine.
Ai zis să găsim un loc sigur. Așa că am adus petrecerea aici.
- Cine a zis să dați petrecere? - Am salvat-o pe Gwen.
- Dar ai văzut un Călăreț Fantomă. - Corey l-a făcut vizibil
- …ca să luptăm cu el. - Dar cartea spune
că vei fi luat dacă vezi Vânătoarea.
L-au văzut toți de la petrecere.
- Înseamnă… - Că toți vor fi luați.
Trebuia să fiu aici!
- Văd că a fost o petrecere pe cinste. - Da.
Sper să curăț înainte să vină mama.
Te ajut.
Domnule șerif.
Îmi pare tare rău!
- N-ar fi trebuit să vă vizităm tatăl. - Nu. E în regulă.
Trebuia să vă zic ce fel de om e.
Și probabil că o parte din mine nu a vrut să recunoască asta.
Cauzată de tata.
M-a împins printr-o masă de sticlă, în timp ce o ataca mama.
Încă mai sunt bucăți mici de sticlă acolo.
Doctorul i-a spus mamei că probabil vor fi acolo toată viața,
urcând spre suprafața pielii.
E un preț mic pentru liniștea mamei.
În acel moment.
Știi, m-am tot gândit toată ziua la ceva ce ai spus.
Ceva legat de amintiri.
Cum adică?
Ai avut vreodată un vis
care a părut atât de real încât ai crezut că e o amintire?
În acest vis, mă aflu în pat cu Claudia.
Mai sunt două săptămâni până terminăm facultatea
și discutăm despre viitor, despre copii și la ce nume le vom da.
Iar eu i-am spus că, dacă avem un fiu,
vreau să-l numim după tatăl ei.
Ea a râs și mi-a zis:
„De ce să încarci un biet copil cu un asemenea nume?”
Și i-am spus:
„Pentru că e un tată minunat,
cum mi l-aș fi dorit și eu,
genul de tată care sper să devin.”
În acel moment al visului, ea zâmbește…
mă sărută…
și spune: „Bine, îl vom numi așa,
dar nu va conta.
Oricum îi vom spune Stiles.”
E cât un bob de mazăre.
De ce să omori pentru ea?
Se crede că sufletul se află în glanda pineală.
Un canal prin care sufletul se exprimă în acțiuni.
Deci cineva sparge țeste prin mușcătură. Cu ce scop? Ca să fure suflete?
Așa se pare.
Adevărata întrebare e…
de ce?
Subtitrarea: Oana-Meda Pop