Din episoadele anterioare…
Cine știe totul despre dl Douglas?
E nazist.
Ți-ai amintit de Stiles și s-a creat o nouă breșă.
- Dacă șeriful poate… - Poate putem și noi.
Breșa s-a închis.
O redeschidem.
Amintindu-ne de Stiles.
Te iubesc!
Trebuie să ne amintim!
Intrarea în tunel e încuiată. Totul e încuiat.
Îi va opri?
- Nu cred. - Sigur nu.
Doar nu sperați să fiu eu optimista?
Cât de rece se face?
Destul pentru o fiară.
Nu e ca baia cu gheață făcută lui Isaac,
dar îți poate coborî temperatura sub cea la care poate supraviețui un om.
- Ce legătură are înghețatul cu memoria? - Încetinește ritmul cardiac
- …și te pune într-o stare de transă. - Ca hipnoza.
Regresie hipnagogică. Dacă înțelegem cum merge.
Scrie „Start”. Nu e complicat.
De fapt, e complicat.
De cât timp avem nevoie în cel mai bun caz?
De cât ne dau Liam și Stilinski.
Nu zic că trebuie să-l placi, ci că ne poate ajuta.
Liam, voi apela la Theo când nu voi avea o secție plină de adjuncți înarmați.
ȘERIF
Adjuncți disponibili, sunt șeriful Stilinski. Recepționați?
Repet. Adjuncți, sunt șeriful Stilinski. Recepționați?
Comunicați-vă imediat locația!
- Adjuncții… - I-au luat.
Nu se poate. Nu e…
Nu-i puteau lua pe toți.
Nu i-au luat.
Te rog, spune-mi că ai adus cardul-cheie!
Mi-am adus și arma.
Și simțul umorului, ceea ce e grozav.
Dacă doar noi am rămas,
avem nevoie unii de alții. Trebuie să-mi dai drumul!
- Trebuie să te putem crede! - Fii realist! Încrederea e irelevantă.
Suntem împotriva lor,
și trebuie să fim mai mulți dat fiind câți sunt.
Nu-mi place să spun că are dreptate, dar cam are.
Dacă te eliberez,
și observ vreun comportament care mi se pare câtuși de puțin suspect,
te împușc în cap până nici Dumnezeu nu va ști cine ești!
Sunt ateu.
Foc de voie!
Trebuie să-l apropii mai mult, șerifule!
Trece-l prin cititor! Haide! Chiar aici!
De sus în jos! Poți s-o faci!
Avem nevoie de el, șerifule.
Spune-mi un lucru!
Ce?
Ce? Despre ce vorbești?
Despre fiul meu.
Spune-mi un lucru pe care ți-l amintești despre Stiles!
Doar unul.
- Pune cardul, și-ți spun tot ce vrei. - Șerifule!
Vin.
Un lucru.
Doar unul!
Era deștept!
A știut să nu aibă încredere în mine.
- Sunt aici. - Cât de aproape?
- Prea aproape. - Câți sunt?
- Am auzit doi cai. Poate mai mulți. - Cred că cel mult cinci.
Noi trei contra cinci.
- Sunteți gata? - Glumești?
- Noi contra cinci Călăreți? - Putem!
Contra cinci?
- Noi suntem trei. - Da.
Am rămas doi.
Dă-mi cheile!
- Serios? - Poftim!
- Dă-mi alta! - Care?
Oricare! Hai!
Sunt multe chei.
- Nu te prea străduiești, Liam! - Ba da!
Nu. Hai, Liam, dă-mi altă…
Nu e de mașină!
- Vin! - Aia e mică, aia prea mică.
- Haide! - Ia-o pe asta!
Da!
Da! Condu!
Bun. Face ceva.
Ești gata?
Nu uita!
Frigul te poate ucide. Dacă simți ceva rău sau că nu merge…
Va merge.
Sper că n-o zici pentru că crezi că știu ce fac!
O zic pentru că știu că-i vei da de cap.
Bine, în regulă. Da, e frig. Foarte frig!
Ce trebuie să facem? Să vorbim cu el?
Să-l ajutăm să-și amintească? Să așteptăm să înghețe?
Trebuie să-l ghidăm.
Să-l ținem concentrat.
Scott! Gândește-te la el!
Concentrează-te asupra lui Stiles!
Încearcă să-l vezi în minte! Gândește-te la cum arată,
la ce a spus.
Nu-mi place.
Ceva nu e bine.
Stai! Mai așteaptă câteva secunde!
- Îl scot de acolo. - Așteaptă!
Scott…
Mă auzi?
Scott…
Mă auzi?
Scott! Nu adormi!
Ține ochii deschiși!
Încerc…
Nu adormi!
Cred că-ți pierzi cunoștința.
Dacă așa e,
cred că te vom pierde.
Scott!
Rămâi treaz!
Scott!
Ai sărutat-o, Scott. Ai sărutat-o pe Lydia.
Stiles, dă-mi drumul!
E de la luna plină! Jur!
Știi că n-aș face asta intenționat.
Și mă chinuie.
Mă simt complet lipsit de speranță.
Te rog…
dă-mi drumul!
Nu pot.
- Unde ne duce drumul? - La spital.
- Ce naiba să facem la spital? - Ne ascundem.
Nu putem fugi.
Știu clădirea. Fiecare colț și încăpere.
- Putem doar să ne ascundem? - Trebuie să-i distragem de la Scott!
De ce? Ce va face?
- Își va aminti. - Ce?
De Stiles. Trebuie să-și amintească de el!
Dacă nu poate?
Atunci, noi, restul…
vom fi uitați.
Crezi că ai atacat șoferul.
Scott!
Găsește-l!
De ce simt că tu ești Batman și eu Robin?
Caută-l în amintiri!
Ai un dar, Scott.
Fie că îți convine, fie că nu, poți face ceva unic.
Găsește-l într-o amintire! Bună sau rea.
Sigur există o alternativă! Avem mereu un plan B!
E doar un vis. Visezi.
- De ce-i bănuiești pe toți? - Că tu îi crezi!
- Ce se petrece cu el? - Nu știu.
Nu arată bine. Pare… rătăcit.
Cred că e. Cred că poate e prea multă informație.
E îngropat sub toate amintirile și copleșit de ele.
Cum îl ajutăm?
Scott? Scott, mă auzi?
Trebuie să te concentrezi!
Nu poți da înapoi.
Cum supraviețuiești fără mine?
Demență fronto-temporală.
Voi face eu ceva.
INTRAREA PENTRU AMBULANȚE
Hai, Liam! Sunt pe călcâiele noastre!
Ce naiba faci?
Nu o stinge!
- Vrei să-i atragi pe toți aici? - Întocmai!
Dacă sunt aici, nu merg după Scott!
- Nu-ți pasă dacă te iau? - Ne vor lua pe toți!
Tu vei fi luat primul! Doar de aceea am venit cu tine!
Cât ei îți înfășoară biciul de gât sau te împușcă în cap, eu voi fugi.
- Sunt cu tine doar cât mi-e de folos. - Crede-mă, știu asta.
Theo.
Theo?
Sunt bine.
Credeam că sunt altundeva.
Unde?
Într-un coșmar.
- Ai zis că știi unde să ne ascundem. - Hai!
- Nu! - Ești blestemat, Scott.
Ai auzit?
- A fost un tunet? - Poate.
Nu funcționează.
- Trebuie să găsim altă soluție! - Știu.
- Va muri înghețat? - Dacă nu-l ucid amintirile.
- Trebuie să mai fie o cale! Nu? - Nu știu.
E prima dată când încerc să deschid o breșă în spațiu și timp.
Așa că bâjbâi pe întuneric.
- Îl scot. - Așteaptă!
Nu sunt singura.
- Ce? - Nu doar eu bâjbâi!
- Cum adică? - Trebuie să o considerăm hipnoză!
Se folosesc imagini ca să te ghideze prin amintiri. Ca o scară.
Treptele te duc de la un an de viață la altul. Așa te duc înapoi în timp.
Înțeleg. Trebuie să-și imagineze ceva. Ce îi spunem?
Scott?
Mă auzi?
Scott, ascultă! Imaginează-ți asta!
Imaginează-ți că ești în liceu!
Vizualizează-te în liceu,
pe coridorul cu dulapurile!
Încearcă să-ți imaginezi că te afli acolo!
Acolo sunt amintirile.
Toate sunt în dulapuri.
Sunt încuiate înăuntrul fiecăruia.
Fiecare amintire cu Stiles se află într-un alt dulap. Scott?
Te afli acolo! În clădirea liceului!
Te afli acolo chiar acum!
Asta e ideea ta genială? Să ne baricadăm în morgă?
Călăreții îi vor pe cei vii. Așa că ne ascundem cu morții.
Nu mă bag într-una din-acelea!
Nici eu.
- Trebuia să mă lași în celulă. - Trebuia să te las în pământ.
Serios?
- Serios. - Ce crezi că făceam acolo?
Că discutam cu sora mea moartă despre amintiri din copilărie?
Cred că putrezeai.
Liam are dreptate o dată.
Consider și că ai meritat tot ce ți s-a întâmplat.
Serios?
Când ne găsesc Călăreții Fantomă, nu voi face nimic pentru tine.
Nu te voi ajuta.
Nu te voi salva.
Voi face exact ce ai face tu cu mine. Te voi folosi drept momeală.
Mai auzi ambulanța?
Mai auzi sirena?
Au ajuns.
URGENȚE
Stiles, ești acolo?
Scott? Nu știu unde sunt sau cum am ajuns aici.
Salut! Sunt Stiles. Tocmai m-ai ratat. Lasă un mes…
Sunt Stiles. Tocmai m-ai ratat.
…Stiles. Tocmai m-ai ratat.
Lidia, ajută-mă! Nu cred că pot face asta.
- Nu știu cum! - Continuă să cauți!
Sunt amintiri, dar nu știu care e cea bună.
Ce ar trebui să fac?
Caută altă amintire! Pur și simplu, caută o alta!
E prea frig.
- Se răcește pre tare! - Dacă nu e destul să ne amintim?
Dacă trebuie să facă o legătură ca urmare a amintirii?
O legătură emoțională?
Poate de asta a mers la Stilinski, nu?
Nu-și amintea doar o persoană, ci propriul fiu!
Scott?
Mă auzi?
Ascultă! Mi-am amintit ceva.
La începutul anului, Stiles căuta un loc unde să locuiți după absolvire.
A zis că veți sta împreună.
Și îmi amintesc că i-am spus ceva lui Stiles.
Că nu e o idee bună să stai cu prietenii. Nici cu cei mai buni prieteni.
Dar Stiles a spus că nu contează pentru că sunteți mai mult decât prieteni.
Că sunteți ca niște frați.
Frați.
Scott, ascultă-mă! Bine?
Nu ești un nimeni.
Ai valoare, ești…
Mi-ești cel mai bun prieten.
Am nevoie de tine.
Scott. Ești fratele meu.
Așa că…
dacă e să facem asta…
va trebui să mă iei cu tine!
- Ce e? De ce m-ați scos? - Ți-a încetinit pulsul. Mureai.
Am fost nevoite.
Dar asta înseamnă că nu s-a întâmplat nimic, nu-i așa?
N-a funcționat.
- Intru înapoi. - Ba nu!
- Funcționa. Simt că se întâmpla ceva. - Dar aici, nimic!
- Nimic! Te-am văzut cum înghețai. - Ți-e prea scăzută temperatura!
- Nu putem renunța acum. - Nu renunțăm. E rândul meu.
Am și eu amintiri cu el.
E prea periculos!
Nu pe cât e inacțiunea! Rezistă la frig mai bine decât mine.
Dacă e vorba de legături, Stiles e primul cu care am avut una în mult timp.
Îi dai o imagine?
Bine.
Cred că am o idee. Dar, Malia, dacă îți scade ritmul cardiac
- …sau îngheți… - Mă scoateți.
Te vezi acolo?
Ești în bibliotecă acum?
Sunt aici.
Sunt în bibliotecă.
Vezi cărțile?
Le văd.
Concentrează-te la ele!
Cărțile de pe rafturi sunt amintirile tale.
Toate evenimentele din viața ta.
Găsește raftul care conține toate amintirile tale despre Stiles!
Încearcă să găsești o amintire în care ai format o legătură cu el!
PREZENTARE ATELIER
Hei!
- Ai găsit ceva? - Un punct clar de legătură.
Nu voi fugi. Nu cred că-mi vei face rău.
Cred că te temi să mă rănești datorită a ce i-ai făcut familiei tale.
Vrei să mă ajuți? Află cum mă poți preschimba la loc!
Vrei să revii la a fi un coiot?
Caută altceva!
Am auzit că era să mori. Urăsc asta.
E bine.
Malia.
Trebuie să plec puțin, bine?
- Unde te duci? - Orice e, pe voi vă afectează mai rău.
Stiles, unde te duci?
Te întorci, nu?
Da. Nu te-aș abandona nici în ruptul capului.
Malia?
Malia, deschide ochii!
Malia, ne auzi?
Deschide ochii, Malia!
Scott, privește!
Se întâmplă ceva.
- Să ne ascundem cu morții? - Am încercat.
- Ce faci? - E prea periculos.
Nu salvăm pe nimeni degerându-vă.
- Dar nu funcționa? - A fost o lumină și un zgomot, nu Stiles.
- Dar mi-l amintesc. Îl văd în minte. - Și eu.
E mai real ca niciodată.
Dacă-l aducem înapoi pe Stiles, îi aducem pe toți.
Există o mare diferență între o amintire vie
și o ființă umană cu un corp fizic.
Știu. Și din acest motiv cred că tu ar trebui să încerci.
Nu voi rezista.
Gândește-te la altceva! Malia zice bine. Legăturile contează.
Amintindu-mi de el, v-am văzut împreună.
Ați avut o legătură unică.
Și eu am văzut-o. Trebuie să încerci, Lydia!
Trebuie să facem asta după modul clasic. Va trebui să mă hipnotizați!
Sunt peste tot.
Asta e bine.
Serios?
Știi că dacă ești capturat asta nu-ți va ajuta prietenii, nu?
Amândoi vom fi prinși.
Te pot prinde cât fugi.
Dar eu voi lupta.
O hipnotizatoare a ajutat-o pe mama să se lase de fumat.
M-a dus la ea când aveam zece ani.
Fumat la zece ani?
Nu. Îmi rodeam unghiile.
Căutați o brichetă sau o lumânare, vă rog!
E prea de tot?
Am găsit una.
- Ce e ăla? - E un scenariu de inducere.
Unul din voi mă va ghida.
- Doar să citesc? - Trebuie să-ți temperezi vocea.
Să vorbești relaxat, dar nu monoton,
vorbind clar, nu tare.
Încearcă!
„Respiră adânc! Uită-te la lumânare!”
„Respiră adânc! Uită-te la lumânare!
Simte cum mușchii încep să se relaxeze!
Mâinile ți se relaxează.
Pleoapele ți se relaxează.”
„Relaxată fiind, imaginează-ți că ai în față un televizor!”
„Când pornești televizorul, vei vedea amintiri din viața ta.”
„Telecomanda îți oferă control deplin.
Poți vedea orice amintire dorești.
Trebuie doar să apeși butonul.”
Scumpo,
a venit un băiat pe nume Stiles să te vadă.
Voiam să văd dacă ești bine.
Ce naiba e un Stiles?
Dansăm?
Pas.
Mai încerc o dată.
Lydia, saltă-ți fundul cel drăguț și dansează cu mine acum!
Interesantă tactică. Dar rămân la: „Nu.”
„Încearcă să găsești o amintire cu Stiles!”
- „Una în care ai simțit o legătură.” - Doar eu știu cât de inteligentă ești!
Medalia Fields…
Ce?
Nu există un premiu Nobel pentru matematică…
Nu există pentru matematică…
- Medalia Fields. - Caută altă amintire!
Caută-l în continuare pe Stiles! Găsește altă amintire!
- Să-l găsim! - Îmi dați o haină?
Combinația perfectă.
Fața mea…
- Nu sunt clarvăzătoare! - Ești ceva!
Haide!
Ce faci?
- Sunt momeala. - Nu!
Bine, păi, poate am putea… Putem merge acolo și apoi, ce?
E de la Isaac.
Ce mai e acum?
Pe toți trei…
Mai este timp. Încă mai avem timp, nu?
Stiles! Te simți bine?
Ce e?
Ce s-a întâmplat?
Stiles!
Cred că am un atac de panică.
Bine.
Haide! Hai înăuntru!
Gândește-te la altceva! La orice altceva.
- Ca, de exemplu? - La lucruri vesele.
La lucruri bune. La prieteni, la familie…
Adică, nu la familie!
Doamne! Bine.
Încearcă să-ți încetinești respirația!
Nu pot.
Liniștește-te! Stiles, uită-te la mine!
Uită-te la mine!
Liniștește-te Stiles!
Cum ai făcut asta?
Eu…
am citit undeva…
că poți opri un atac de panică ținându-ți respirația.
Și…
când te-am sărutat,
ți-ai ținut respirația.
Da?
Da.
Așa ai făcut.
Atunci s-a întâmplat.
Ce anume?
Ce vrei să spui, Lydia? Ce s-a întâmplat atunci?
Odată cu sărutul…
Atunci s-a schimbat totul.
Lydia, uită-te la mine!
Uită-te la mine!
L-am văzut.
Eram acolo! Am fost ultima care l-a văzut!
Unde? Când l-ai văzut?
Când l-au luat Călăreții Fantomă.
Uită-te la mine, Lydia! Mă vei uita.
Ba nu!
Ba da, Lydia.
Nu uita…
că te iubesc!
Nu i-am zis-o și eu.
Stiles?
Subtitrarea: Oana-Meda Pop