Tidigare i Teen Wolf:
Gissa vem som vet allt om mr Douglas.
Han är nazist.
Du mindes Stiles och då skapades en ny reva.
-Om sheriffen kan göra det... -Så kan vi.
Men revan slöts.
Vi ska öppna den igen genom att minnas Stiles.
-Jag älskar dig. -Vi måste komma ihåg allt.
Tunneldörren är låst.
Allt är låst.
Tror du att det stoppar dem?
-Troligen inte. -Definitivt inte.
Hoppas ni på att jag ska vara optimisten här?
-Hur kall kan en sån här grej bli? -Kall nog för Hellhound.
Det är inte samma sak som isbadet du gav Isaac,
men den kan sänka ens kroppstemperatur till lägre än vad en människa klarar.
Hur påverkar köld våra minnen?
Hjärtfrekvensen saktas ner och man försätts i trans.
Som hypnos.
Hypnotisk regression. Om vi kan räkna ut hur den funkar.
Det står "start". Den kanske inte är så komplicerad.
Den är komplicerad.
Hur mycket tid tror du att vi behöver för det här?
Så mycket tid som Liam och Stilinski kan ordna.
Du måste inte gilla honom, men han kanske kan hjälpa oss.
Jag ska överväga Theos hjälp när jag inte har en station
full av beväpnade vicesheriffer som understöd.
Tillgängliga enheter, det är sheriff Stilinski. Hör ni mig?
Jag repeterar. Alla enheter, det här är sheriff Stilinski.
Återkom genast med ert läge.
-Alla enhet... -De är borta.
Det är inte möjligt. De...
De kan inte ta alla.
Det gjorde de inte.
Jag hoppas att du tog med ditt passerkort.
Jag har också med mitt vapen.
Och din humor. Perfekt.
Om vi är de enda kvar i Beacon Hills behöver vi varann.
-Du måste släppa ut mig. -Vi måste lita på dig.
Var realistisk. Tillit är inte viktigt just nu.
Det är vi mot dem. Ni vill ha fler av oss med tanke på hur många de är.
Jag avskyr att tillstå det, men...han har rätt.
Om jag släpper ut dig...
...och ser något beteende som känns det minsta suspekt...
...kommer inte Gud att känna igen dig när jag är färdig med dig.
Jag är ateist.
Kör hårt.
Du behöver komma lite närmare än så.
Dra den över kortläsaren. Kom igen. Precis där.
Upp och ner. Du fixar det här.
Vi behöver honom.
Berätta något.
Va? Berätta vad? Vad pratar du om?
Berätta om min son.
Berätta en enda sak om Stiles som du minns.
En enda.
-Dra kortet så berättar jag vad du vill. -Sheriffen.
De är på väg.
En sak.
Bara en sak.
Han var smart.
Smart nog att inte lita på mig.
-De är här. -Hur nära?
-För nära. -Hur många?
-Jag hörde ett par hästar, kanske fler. -Fem. Jag tror fem som mest.
Vi är tre, de är fem. Är ni redo?
Skojar du? Vi mot fem Ghost riders?
-Vi klarar det. -De är fem.
-Vi är tre. -Ja.
Nu är vi två.
Nycklarna!
-Skämtar du? -Här.
-Ta en annan. -Vilken?
-Vilken som helst. -Det finns mängder.
-Det känns inte som om du försöker. -Jo!
Nej. Kom igen Liam, ge mig en an... Det är inte ens en bilnyckel.
-De kommer. -Den är för liten.
-Kom igen. -Här, ta den här.
Ja! Stick!
Okej, den gör nåt. Är du redo?
Kom ihåg...den blir kall nog att ta död på dig.
Om nåt känns fel eller om den inte funkar...
-Den kommer att funka. -Säg inte det
-för att du tror att jag vet vad jag gör. -Jag vet att du kan klura ut det.
Okej. Ja, det här är kallt. Väldigt kallt.
Vad förväntas vi göra? Prata med honom?
Hjälpa honom att minnas? Vänta tills
-han blir en varulvs-isglass? -Vi ska hjälpa honom att behålla fokus.
Scott, tänk på honom.
Koncentrera dig på Stiles.
Försök att föreställa dig honom.
Fundera över hur han ser ut, vad han brukade säga.
Jag gillar inte det här. Nåt är fel.
Vänta. Ge det lite mer tid.
-Nu tar jag ut honom. -Vänta.
Scott.
Hör du mig?
Scott.
Hör du mig?
Scott, somna inte. Håll ögonen öppna.
Jag försöker.
Det är inte sömn.
Jag tror att du förlorar medvetandet.
Om du gör det... tror jag att vi kommer att förlora dig.
Scott.
Håll dig vaken.
Scott.
Du kysste henne, Scott. Du kysste Lydia.
Snälla Stiles, släpp ut mig.
Det är fullmånen, jag lovar.
Jag skulle inte göra nåt av det här med flit.
Det tar kål på mig.
Jag känner mig fullständigt hopplös.
Snälla...
...släpp ut mig.
Jag kan inte.
-Vart är vi på väg? -Till sjukhuset.
Vad ska vi göra på sjukhuset?
Gömma oss. Vi kan inte undfly dem. Jag kan vartenda hörn av det stället.
-Finns det inget bättre? -Vi måste hålla dem borta från Scott.
-Varför? Vad ska han göra? -Han ska minnas.
-Minnas vad? -Stiles. Han måste minnas Stiles.
Tänk om han inte kan?
Då blir resten av oss...
Vi blir glömda.
Du tror att du anföll föraren.
Scott.
Försök att hitta honom.
Varför känns det som om du är Batman och jag Robin?
-Försök att hitta honom i minnet. -Du har nåt, Scott.
Vare sig du vill eller ej, kan du göra saker som ingen annan kan.
Hitta honom i vilket minne som helst.
Det måste vara nåt annat. Vi har alltid en plan B.
Det här är bara en dröm. Du drömmer.
-Varför litar du inte på nån? -För att du litar på alla.
-Vad händer? -Jag vet inte.
-Han verkar desorienterad. -Det tror jag att han är.
Jag tror att det blir för mycket information.
Han överväldigas och begravs under alla minnen.
-Hur kan vi hjälpa honom? -Scott? Scott, hör du mig?
Du måste försöka att fokusera.
Ingen återvändo.
Förstår inte hur du överlever utan mig.
Scott.
Kom nu, vi har inte mycket försprång.
-Vad fan gör du? -Stäng inte av den.
Vill du lura hit allihop?
Ja. Om alla Ghost riders är här så kan de inte ta Scott.
-Struntar du i dig själv? -De kommer att ta oss alla.
De får ta dig först. Det är därför jag är här.
Medan de virar en piska runt din hals eller skjuter dig i huvudet
så sticker jag. Jag är på din sida om det hjälper mig.
Tro mig, jag vet.
Theo.
Theo?
Det är okej.
Jag trodde att jag var nån annanstans ett ögonblick.
-Var? -I en mardröm.
-Du sa att du visste om ett gömställe. -Följ mig.
-Nej! -Du är fördömd, Scott.
Hör du det där?
-Åska? -Kanske.
Det funkar inte.
-Vi får komma på nåt annat. -Jag vet.
-Kommer han att frysa ihjäl? -Om inte hans minnen dödar honom.
-Det måste väl finnas nåt annat sätt? -Jag vet inte.
Det här är mitt första försök att öppna en reva i rumstiden.
Jag famlar lite i mörkret.
-Nu tar jag ut honom. -Vänta.
Jag är inte den enda.
-Va? -Som famlar i mörkret.
-Vad? -Vi måste behandla detta som hypnos.
De använder bilder för att ta en genom minnen.
Som en trappa.
Trappstegen tar dig ner från ett år till ett annat.
-De är så du går tillbaka. -Jag fattar.
Han behöver föreställa sig något. Vad ska vi säga?
Scott?
Hör du mig?
Scott, lyssna. Tänk dig det här.
Föreställ dig att du är i skolan.
Visualisera dig själv i skolans korridor där skåpen är.
Tänk dig att du står där.
Det är där dina minnen är. De är i skåpen.
De är inlåsta i vart och ett av skåpen.
Varje minne av Stiles är i ett separat skåp.
Scott, du är där.
I skolan.
Du står där nu.
Är din plan att vi ska barrikadera oss i bårhuset?
Ghost riders jagar de levande, så vi gömmer oss hos de döda.
Jag kryper inte in där.
Inte jag heller.
-Du borde ha lämnat mig i häktet. -Jag borde ha lämnat dig under jord.
-Jaså minsann? -Ja, faktiskt.
Tror du att jag umgicks med min döda syster och pratade barndomsminnen?
-Jag tror att du låg och ruttnade. -Liam har äntligen rätt.
Vad som än hände med dig så förtjänade du det.
Tycker du det?
När Ghost riders hittar oss så tänker jag inte göra nåt för dig.
Jag tänker inte hjälpa dig. Jag tänker inte rädda dig.
Jag tänker göra det du skulle göra mot mig.
Jag tänker använda dig som bete.
Hör du fortfarande ambulansen? Kan du höra sirenen?
De är här.
AKUTEN
-Stiles, är du där? -Scott?
Jag vet inte var jag är. Jag vet inte hur jag kom hit.
Hej, det här är Stiles och du fick inte tag i mig. Lämna ett...
Det här är Stiles och du fick inte tag i mig...
Lydia, hjälp mig. Jag klarar inte det här. Jag får inte ihop det.
Fortsätt att leta.
Det finns minnen, men jag vet inte vilket som är rätt.
-Vad ska jag göra? -Hitta ett annat minne.
Bara hitta ett annat minne.
Det börjar bli för kallt. Han blir för kall.
Tänk om det inte räcker att minnas? Tänk om han ska skapa en kontakt
-genom att minnas? -En känslomässig kontakt?
-Det kan vara därför Stilinski lyckades. -Han mindes inte vem som helst.
Han mindes sin son.
Scott, hör du mig?
Jag minns nånting. I början av året
försökte Stiles att hitta ett ställe att bo på efter studenten.
Han sa att ni skulle dela lägenhet.
Jag minns att jag sa nåt till Stiles, nånting i stil med
det är inte alltid så lyckat att bo ihop med vänner. Inte ens med ens bästa vän.
Stiles sa att det spelade ingen roll eftersom ni inte bara var vänner.
Ni var mer som bröder.
Bröder.
Scott, hör på.
Du är inte en ingen.
Du är någon, du är...
Scott, du är min bäste vän.
Och jag behöver dig.
Scott, du är min bror.
Okej? Så...
Så om det här ska bli av, då...
...då får du helt enkelt ta mig med.
Vad hände? Varför tog ni ut mig?
-Din puls gick ner. Du hade dött. -Vi var tvungna.
Men då...då hände inget, eller hur?
Det funkade inte.
-Jag går in igen. -Nej.
Det funkade. Nåt hände, jag kände det.
Men ingenting hände här ute.
-Bara att du nästan frös ihjäl. -Du är fortfarande för kall.
-Vi kan inte ge upp. -Det gör vi inte.
Det är min tur.
-Jag minns också Stiles. -Det är för farligt.
Inte så farligt som att inte göra nåt. Hon kan hantera kylan bättre än jag.
Om det handlar om kontakt
var Stiles den första jag fick kontakt med på länge.
Hon behöver visuell hjälp.
Okej, jag tror att jag har en idé.
Malia, om din hjärtfrekvens går ner eller om vi tror att du fryser...
Ta ut mig då.
Kan du se dig själv där? Är du i biblioteket nu?
Jag är i biblioteket.
-Ser du böckerna? -Jag ser dem.
Fokusera på dem.
Böckerna i hyllorna är dina minnen.
Allt som nånsin har hänt dig.
Hitta hyllan med alla dina minnen av Stiles.
Försök att hitta ett minne där du fick någon slags kontakt med honom.
Hej.
-Hittade du något? -Jag fick definitivt kontakt.
Jag tänker inte springa, för du tänker inte skada mig.
Jag tror att du är rädd för att skada mig på grund av vad du gjorde med din familj.
Vill du hjälpa mig? Hitta ett sätt att ändra tillbaka mig.
Vill du återgå till att vara prärievarg?
Hitta nåt annat.
Du blev tydligen nästan dödad. Jag hatar detta.
Malia.
Jag måste gå iväg ett par minuter.
Vart ska du gå?
Vad som än händer så är det värre för er.
Stiles, vart ska du?
Du kommer väl tillbaka?
Ja.
Jag skulle aldrig lämna kvar dig.
Malia?
Malia, öppna ögonen.
Malia, hör du oss?
Öppna ögonen, Malia.
Scott, titta.
Någonting händer.
-Ska vi gömma oss hos liken? -Vi testar.
-Vad gör du? -Det är för farligt.
Vi räddar ingen genom att ni fryser ihjäl.
-Men funkade det? -Det kom ljus och ljud, men ingen Stiles.
Jag minns honom. Jag kan se honom nu.
-Jag också. -Han är mer verklig än nånsin.
Får vi hit Stiles så får vi hit allihop.
Det är skillnad mellan att vara ett tydligt minne
-och att vara en riktig människa. -Jag vet.
-Det är därför du borde göra det. -Jag dör på två minuter.
Kom på något då. Malia har rätt.
Allt handlar om kontakt. När jag mindes honom, mindes jag även er två ihop.
Jag tror inte att nån hade en sån kontakt som ni.
Jag såg det också. Du måste försöka.
Då får vi göra det på gammaldags vis.
Vi kommer att behöva hypnotisera mig.
-De är överallt. -Bra.
Inser du att bli fångad av Ghost riders inte kommer att rädda dina vänner?
De kommer att ta oss båda. Du kan bli tagen medan du springer.
Jag tänker stupa i strid.
Mamma hade en hypnotisör som hjälpte henne att sluta röka.
Jag fick gå till henne när jag var tio.
Rökte du när du var tio?
Nej, jag bet på naglarna.
Hitta en tändare eller ett ljus, tack.
För mycket?
Jag hittade ett.
-Vad är det? -Ett induktionsmanus.
En av er måste tala mig igenom det här.
Ska jag bara läsa?
Du måste dämpa din röst. Låt avslappnad men inte monoton.
Satsa på tydlighet och inte ljudstyrka.
Prova.
"Ta ett djupt andetag och se på ljuset."
"Ta ett djupt andetag. Titta på ljuset.
Känn musklerna i din kropp slappna av.
Känn händerna slappna av.
Känn ögonlocken slappna av.
Föreställ dig under tiden att du sitter framför en TV.
När du slår på TV:n kommer den att visa minnen från ditt liv.
Du styr allt med fjärrkontrollen.
Du kan spela vilket minne du vill. Du behöver bara trycka på knappen."
En Stiles är här för att träffa dig...
-Jag ville bara kolla att allt är bra. -Vad fasen är en Stiles?
Vill du dansa?
Jag avstår.
Vänta, jag försöker igen.
Lydia, lyft nu på din söta häck och dansa med mig.
Intressant taktik, men jag säger fortfarande nej.
"Försök att hitta ett minne av Stiles,
ett minne där du upplevde en kontakt med honom."
Jag är den enda som vet hur smart du faktiskt är.
Fields Medal.
-Va? -Det finns inget Nobelpris i mate...
Det finns inget Nobelpris i matematik.
-Fields Medal. -Hitta ett annat minne.
Fortsätt att leta efter Stiles. Hitta ett annat minne.
-Nu ska vi hitta honom. -Tänker nån ge mig en jacka?
Kom nu!
-Vad gör du? -Agerar bete.
Nej!
Kanske vi kan... Vi skulle kunna gå dit och... Vad...?
-Det är från Isaac. -Vad är det nu?
Hon tog honom. Nu har hon alla tre.
Än finns det tid. Vi hinner fortfarande, eller hur?
Stiles? Hur mår du?
Vad är det? Vad är fel?
Stiles.
Jag har en panikattack.
Okej.
Kom.
Tänk på nåt annat, vad som helst.
-Som vad? -Glada saker. Bra saker.
Vänner, familj.
Eller nej, inte familj.
Herregud. Okej.
Försök att andas långsammare.
Jag kan inte.
Stiles, se på mig.
Se på mig.
Stiles.
Hur gjorde du det där?
Jag...
Jag läste en gång att...om man håller andan kan det hejda en panikattack.
När jag kysste dig...
...höll du andan.
Gjorde jag?
Ja.
Det var då det hände.
Då vad hände?
Lydia, vad menar du? Då vad hände?
När jag kysste honom...
...förändrades allt.
Lydia, se på mig...
Jag såg honom.
Jag var där. Jag var den sista som såg honom.
Var? När såg du honom?
Ghost riders, de... När de tog honom.
Se på mig. Du kommer att glömma mig.
Nej... Det kommer jag inte...
Jo, det kommer du.
Kom bara ihåg...
...att jag älskar dig.
Jag sa det inte tillbaka.
Stiles?
Undertexter: Cecilia Torngrip