Din episoadele anterioare…
- Voiau să știe cine a tras. - I-am zis lui Monroe că tu.
De ce crezi că încă trăiești?
Nu te uita la el. Vei muri.
Vom lupta orbește.
Adică…
Deucalion.
CABECEIRAS, BRAZILIA
POLIȚIA
Chiar e necesar?
Când un Argent vrea să ne vedem în toiul nopții,
vin înarmat.
Pune-o pe a ta pe bord, la vedere.
Ușurel!
Te rog.
E bine?
Nu uita de cea de la curea.
Cuțitul din mânecă?
Crezi că am un cuțit în mânecă?
Vrei să nu mă pot apăra deloc?
Ai noroc că nu-ți pun cătușe.
Îmi dai voie?
Vrei să mă insulți, mituindu-mă?
E pentru cine e dispus să ofere informații.
E nevoie de mai mult dacă vrei să vorbească cineva.
- Și nu e vorba de lăcomie. - Frică?
Superstiție.
- De ce fel? - Nu vrei să știi.
Capitão,
am venit să aflu exact ceea ce nu vreau să știu.
Spune-mi de ce se tem toți aici.
Te-ar surprinde cât pot fi de deschis la minte.
A început cu o crimă în masă.
Am găsit 12 cadavre.
Fără identități, fără suspecți, fără indicii.
Am demarat o anchetă.
Am folosit tot personalul disponibil, dar nu eram singurii care căutau făptașii.
Mai voia cineva să dezlege misterul.
Cineva mai motivat decât noi.
Cineva furios.
Foarte furios.
A venit în plină zi.
A atacat în tăcere.
Au zis că se mișca imposibil de rapid.
Avea dinți foarte ascuțiți.
Avea peste 2,5 metri.
2,5 metri?
Orașe mici, superstiții mari.
Ce a urmat?
I-a atacat cu o forță incredibilă.
Ce s-a întâmplat atunci...
a fost desumano.
Au spus că îi străluceau ochii.
Albastru?
I-ai văzut!
De aproape.
Deci și tu crezi?
Crezi în vârcolaci?
Eu cred…
în Derek Hale.
Te rog, nu mă ucide. Te rog, nu.
Cruță-mă.
Spune.
Lobisomem.
- Omul-lup! - Deci știi ce pot.
- De ce vânați vârcolaci? - Din cauza ta. Te vrea.
Îi pasă doar de tine.
Cine?
Cine mă vrea?
Toți au spus același lucru.
Gerard.
- Trebuie să-l găsesc pe Derek Hale. - Nu e așa simplu.
Spun că s-a transformat în lup și a dispărut în ceață.
- Conducea o mașină. - Lobisomem nu conduce mașini.
Crede-mă.
A condus.
Erau 12 cadavre.
Interpolul l-a dat în urmărire pe Derek Hale.
Cine m-ar crede dacă le-aș spune adevărul?
Îl știi?
Aici a început totul.
Tot aici se va și sfârși.
Uitați-vă bine.
Lăsăm să treacă curentul prin el,
altfel s-ar dezlega foarte repede.
Altfel s-ar elibera…
și ne-ar ucide.
Aș începe cu tine.
Predecesorii noștri foloseau săgeți și arbalete.
Doar așa se puteau proteja.
O bucată de lemn.
Dar el are gheare cu care ne poate frânge oasele
și colți care ne pot sfâșia.
E mai puternic, mai rapid,
iar abilitatea sa de a se vindeca e absolut extraordinară.
Tu.
Cum te numești?
Sydney.
I-ai văzut de aproape.
Nu te sfii.
Era un meci de lacrosse.
Eram prinși în bibliotecă.
- Ce ați făcut? - Nimic.
Ne-am ascuns.
E în ordine, Sydney, la fel am făcut și eu.
Până când m-am săturat să mă ascund.
M-am săturat să-mi fie teamă.
Am hotărât că e rândul lor să se teamă.
E rândul lor!
E rândul lor să se ascundă.
E rândul lor să fie singuri.
E rândul lor să fugă.
Adjunct Farrell, e vreo problemă?
Nu, domnule.
- De ce m-ai tras pe dreapta? - Să îți da un sfat.
Nu ne sta în cale.
Nu pe tine te vrem.
Dacă pe prietenii mei îi vreți,
mă vreți și pe mine.
E rândul lor să fie vânați.
Eram singură când am ucis Fiara.
O creatură despre care se zicea că nu poate fi ucisă.
Știți cine mai era singur?
Nolan!
Vino aici.
Știți ce a făcut Nolan?
De unul singur, la adăpostul nopții,
și-a riscat viața încercând să-l elimine pe Scott McCall,
masculul alfa.
Acest puști de 16 ani a tras atâtea gloanțe în acea casă,
că mă mir că nu s-a dărâmat.
Nu va trebui să fiți singuri.
Datorită lui Gerard, aveți o armurărie.
Pistoale, arme.
Mai mult de atât, vă aveți unul pe altul.
Nu susțin că va fi ușor.
E împotriva naturii noastre, ca protectori.
Dar va trebui să fiți ca Nolan și Sydney.
Amintiți-vă de curajul lor în seara asta, când veți ieși
și veți face ce știți că trebuie.
Sydney.
Du-l de aici.
Și tu.
Serviți-vă.
Unde e?
Ce ați făcut cu el? Unde e?
Unde e Jackson?
Unde e?
Unde e Jackson?
Nu e plăcut, așa-i?
Știi de ce te privesc așa?
Se tem de mine?
Se tem de ce vei zice și cui i-o vei zice.
- Nimeni nu mai are încredere în tine. - Tu de ce ești aici?
De ce mi-ai răspuns?
Pentru ca acum să te bat eu.
Am spus că vă voi ajuta. Pot să-ți arăt ceva.
Vei vrea să vezi asta.
- Unde? - La spital.
- De ce nu-mi spui ce e? - Am un plan.
- Tu ai un plan? - Da. Eu…
Îți arăt la spital ce trebuie să vezi.
Apoi mă vei bate bine, ca dra Monroe să creadă că m-ai torturat.
Da, îmi convine planul.
Scott?
Bună, Lydia!
Doamne!
- Ce cauți aici? - O caut pe Malia. Da tu?
Îl caut pe Scott.
Evident.
De ce?
De ce o cauți pe Malia?
Grijă părintească.
- De ce nu l-ai sunat pe Scott? - Dar tu, pe Malia?
Nu ajungem prea departe.
- Nu pot să dau de el. - Nici eu, de ea.
Nu dau de nimeni. Au picat relee de telefonie din zonă.
- Bine. E motiv de îngrijorare. - E mai mult de atât.
- Monroe și Gerard? - Ne țin la distanță.
Și unul de altul.
Asta înseamnă că își strâng deja oamenii.
Să-i găsim pe ai noștri.
Derek.
Puteai să suni.
Nu ai telefon.
Ar trebui să-mi iau.
Știți cum se numește ceea ce fac?
Ecolocație.
- Ți-ai făcut tema. - Am cercetat puțin.
Acum crezi că poți învăța într-o zi ce mi-a luat ani să stăpânesc?
Speram să ne înveți ce e mai important.
Orice ne-ar putea ajuta să luptăm cu Anuk-Ité fără să-l privim.
Să lupți orb e un lucru. Voi nu ați învățat să mergeți încă.
Un specialist în orientare și mobilitate se deplasează cu bastonul
cel puțin 120 de ore înainte să fie autorizat.
Nu te pot învăța să mergi și să lupți în mai puțin de o zi.
Știu că șansele sunt mici, dar Gerard are o armată.
Există o creatură care transformă oamenii obișnuiți în criminali, speriindu-i.
Creatura e capabilă să vă omoare cu o privire.
- I-ați văzut, nu? - Am văzut oameni pietrificați.
De ce nu vă salvați cu fuga?
Fiindcă noi nu fugim.
Așa vorbește un mascul alfa.
Să începem.
Îl vezi pe tipul ăla?
De aia n-am intrat prin față.
- Cine e? - E cu Monroe.
A fost acolo aseară.
I-au dat o armă, la fel ca tuturor.
Vezi asistenta?
Stătea în spatele meu.
Sunt mai mulți decât crezi și nu sunt doar vânători.
Sunt toți cei dispuși să folosească o armă.
Aseară i-au învățat să le folosească,
cum să încarce, cum să deblocheze armele.
Asistente?
Toată lumea.
Asta voiai să-mi arăți?
Că oamenii ne urăsc?
- Mă prindeam și singur. - Nu e doar asta.
Vino cu mine. Bine?
Acum!
Din păcate, ceva mă împiedică să vă ajut să luptați orbește.
Nu suntem orbi.
De ce contează?
Neavând la dispoziție câteva zile să stați legați la ochi,
Anuk-Ité trebuie doar să vă facă să deschideți ochii.
- Deci îi ținem închiși. - Ți se pare ușor?
Ce fac ochii când te temi?
Se deschid larg.
Pentru a capta lumină și a transmite creierului că faci față amenințării.
- Pot să-mi țin ochii închiși. - Haide, închide-i.
- Ai murit. - Înțeleg. Va fi mai greu decât credeam.
Dar nu imposibil.
Ce urmează?
În școlile pentru orbi se numește „antrenarea cu umbre”.
Ne vom lega la ochi.
Și vom începe cu ecolocația.
Bun.
- Vă învăț să folosiți termocepția. - Căldura.
Echilibristica.
Echilibrul.
Și propriocepția.
Presiunea.
- Te-ai descurcat bine. - Haideți.
Mai e un seif?
Mai mulți de Hale, mai multe seifuri.
NU INTRAȚI
Înțeleg că nu vrei să-ți riști viața,
dar sigur nu vrei să vezi Beacon Hills ars din temelii.
Îmi ceri să mă întorc?
Dacă aș recunoaște cu reticență că avem nevoie de tine?
Vorbești ca un Argent.
Iar protejarea Beacon Hills ține de un Hale.
Dacă mă întorc, nu o fac pentru Beacon Hills.
Am ceva de rezolvat mai întâi.
De unde o ai?
Asta căutau cei care au ucis haita din Brazilia.
Mă asigur că nu o vor găsi.
- Scapă de ea. - Nu e vorba doar de otravă.
- O fi și un bun antidot. - Pentru asta îl vrea Gerard?
Pare că ai găsit răspunsul.
Deci vrei să te ajut să-l oprești, deși tu l-ai adus înapoi?
Gerard știa despre Bestie mai multe decât noi.
Îți place sau nu, era aliatul de care aveam nevoie.
Acum avem nevoie de tine.
- Agenți federali! - Nu mișcați!
Mâinile sus!
Bună, chipeșule!
Ți-am lipsit?
Oamenii obișnuiți folosesc ecolocația creând sunete,
precum lovirea cu limba a cerului gurii.
Cum auzul vostru e de o sută de ori mai bun,
puteți alege zgomote naturale.
- Sigur l-am auzit. - Îți spune unde sunt?
Nu mă ascultați pe mine, ci ecoul,
reflexiile sunetului. Folosiți-le pentru a mă găsi.
Aveți un auz extraordinar.
Folosiți-l ca pe o armă.
Nu mă simt extraordinară acum.
Găsiți-mă!
Veniți la mine.
Găsiți-mă.
- Cât de morți suntem? - Destul.
Ce ai?
Monroe a pus toată secția să cerceteze accidentele.
Din ultimul deceniu.
Cele cu mașini distruse, accidente industriale, incendii.
Melissa spune că asta fac și la spital.
A văzut o asistentă luând dosare de aceeași factură.
Cazuri ciudate, incidente cu pacienți care sângerau,
dar s-au vindecat și au fost externați în aceeași zi.
URGENȚE
Și nu doar atât.
McCall, tatăl lui Scott, mi-a spus ce a văzut la liceu.
Puști bandajați peste tot.
Sunt testați pentru a vedea cât de repede se vindecă.
- Se fac liste. - Sunt cei din jurul nostru.
Vecini, prieteni.
Au plănuit totul. Nu e o simplă ocazie.
E o operațiune.
- Chiar se întâmplă. - Trebuie să aflăm când.
Cu exactitate.
Unitatea 10, avem un 217 la Casa Eichen.
Avem nevoie de toate unitățile libere.
Recepționat. Nu sunt în zonă.
Recepționat. Toate unitățile libere.
Recepționat, am pornit.
Parrish.
Știu că nu trebuie să-ți zic să fii precaut.
Dar nu uita…
că ei știu ce ești.
TERAPIE INTENSIVĂ
I-au adus ieri.
Cine sunt?
Nu știu.
Dar i-au adus azi-noapte.
Știi ce e acolo?
Omag.
Nu au fost aici.
- Să mergem la școală. - Lydia.
N-ai zis de ce îl așteptai pe Scott.
- Sigur vrei să știi? - Trebuie să știu?
M-am trezit rostind două cuvinte. Se poate să fi fost un vis…
sau altceva.
- Ce cuvinte? - „Unde e Jackson?”
E tulburător din mai multe cauze. Ce altceva?
Lydia, nu-mi ascunde nimic. Eu nu ți-am ascuns niciodată nimic.
Te-am văzut…
pietrificat.
Mă aflam într-un container de oțel.
Era un perete albastru.
I-am văzut pe toți. Inclusiv pe Derek și Ethan.
Toți erați pietrificați.
Prevezi vreodată lucruri optimiste?
E optimist dacă-l previi.
Te referi la container de transport?
Da, era plin de ele.
Cred că știu unde e.
Deci știi unde e Scott.
Ai rămas la fel de popular, nu?
Ochii albaștri sunt de vină.
Și pomeții ăia perfecți.
Credeam că zâmbetul.
- Unde e restul? - De ce?
Nu-ți ajunge să-l salvezi pe Gerard?
Crezi că îl vei schimba? Îi vânează pe cei ca tine, Kate.
Știu că poți să-ți vindeci două plăgi prin împușcare.
Dar o lovitură drept în cap? Nu prea cred.
Mereu îmi strici distracția, Chris!
Crezi că cineva capabil de așa multă ură mai are să-ți ofere iubire?
Tu cauți iubirea unui tată, Chris.
Eu nu-mi doresc decât o răzbunare de modă veche.
Omagul ăsta va ajunge într-un glonț.
Un glonț pentru Scott McCall.
Derek, întoarce-te în Beacon Hills! Avertizează-l pe Scott.
La oameni, termocepția se realizează în principal prin piele.
Aveți termoreceptori care înregistrează căldura și frigul.
Vârcolacii detectează căldura cu ajutorul ochilor.
Dar ce ne facem fără ochi?
Vă concentrați asupra pielii. Cele mai mici schimbări de temperatură.
Întoarceți-vă față în față.
Malia, încearcă să-l lovești pe Scott.
- Pe bune? - Da.
Ați veniți să învățați să luptați. Dă-i o lecție.
Eu ce fac acum?
Te aperi.
Să fiu al…
- Scuze. - Nu-ți cere scuze. Lovește din nou.
Bine.
Nu credeam că e posibil, dar încep să-mi doresc
să fiu orb din nou.
Nu-i putem scoate?
Nu, nu scoate perfuziile.
Nu știi ce se poate întâmpla. Așteaptă să venim. Suntem pe drum.
Bine, grăbiți-vă.
Bine. Plec.
- Și planul tău? - Nimeni nu ne-a văzut împreună.
- Și? - Și… nu trebuie să iau bătaie.
Aia era partea care mă atrăgea.
Du-te.
Salut, Nolan!
Ce cauți aici?
Nimic.
- Tu ce cauți aici? - Te căutam.
- Unde pleci? - Mergeam…
Acasă. Trebuie să plec acasă.
Nu trebuie să pleci nicăieri.
Nu încă.
Vino, vreau să vorbim.
Nu e nimeni pe străzi.
Parcă se pregătesc de furtună.
Știi ce cred?
E Kristallnacht.
Ce înseamnă? E în germană?
Îi zice „Noaptea de cristal”.
Naziștii au pornit un val de violență împotriva evreilor
în Germania și Austria.
Au fost distruse peste 200 de sinagogi,
oamenii erau târâți afară din case,
atacați și uciși.
Au arestat peste 30,000 de evrei într-o singură noapte.
Asta se va întâmpla și aici.
Nouă?
Vin după noi.
După toți.
Știi că vin prietenii lui Liam?
Da, tu i-ai adus aici.
Asta ne-am dorit.
Monroe zicea că-l vei aduce pe Liam și că restul îl vor urma.
Știau.
Ai făcut exact cum au spus.
- Ce ai de gând să faci? - Exact ce trebuie să fac.
Nu!
Nu mă mai căuta.
Ascultă.
Simte creșterea și scăderea temperaturii.
Simte presiunea de sub tălpi.
Simte cu exactitate unde sunt,
ce viteză am,
chiar și metoda de atac.
Și ești mort.
Din nou.
Bine. Încă o dată.
Scott, ar trebui să încercăm altceva.
Nu mai e altceva.
Nu-i pot înfrânge pe Gerard și armata lui.
- Încă se tem de noi. - Asta e problema. Nu ne cunosc.
Nu ne vor în preajmă și nu vor nici să ne vadă.
Dar tot nu cred că frica lor e reală.
Dacă nu e doar Anuk-Ité?
Dacă așa sunt oamenii?
Dacă această creatură nu face
decât să le permită să dea curs adevăratelor lor impulsuri?
Nu pot să cred asta.
Nu vreau să cred.
Nici eu.
Lasă eșarfa, Scott.
Închide ochii. Vom încerca din nou.
De data asta,
nu voi fi reținut. Te voi ataca pe bune.
M-ai chemat pentru mă crezi bun în luptă?
Nu sunt.
Dar știu să ucid oameni.
Mason.
Îi văd.
Ce-i asta?
Cred că se așteptau să venim.
Mi-am dat seama de ceva.
Și eu.
Suntem momeală.
Nu puteți face asta. Nu puteți bloca ușile.
Continuați.
Lovește!
S-ar putea să scapi cu viață.
Scott!
- Nu vom scăpa cu viață. - Cum? Ce căutați aici?
Vin! Monroe și alții. Și sunt bine înarmați.
Subtitrarea: Mircea Pricăjan