MINULE JSTE VIDĚLI
Vůbec netuší, proti komu jdou.
Tohle je Londýn.
Sedmdesát let po tom, co považujete za přítomnost.
Ovládáte médium.
Teleprezenčně.
Pilotujete to tělo jako své vlastní.
Nejdřív byste mi měl říct, proč se ty lidi snažej zabít mou rodinu.
Ukážu vám to.
Burtone, pojď sem. Rychle.
Já vidím, Flynne.
-Mami. -Já tě vidím.
Pěticentimetrový polymer na oknech.
Kevlarová výztuha dveří.
Dojezdové pneumatiky. Noční vidění.
Elektrifikované kliky. Vzadu systém na vypouštění kouře a bodců.
Nádrže zabezpečené proti výbuchu.
Jenom mi to tady podškrábněte
a jsme hotoví a vyřízení.
Chceš nás obrátit na víru, Corbelle?
To víš, Tute,
někdy člověk dospěje do bodu, kdy se musí změnit.
Až do hloubi duše.
A zdá se, že já na tuhle děsivou křižovatku už došel.
Víte, jak mám ty billboardy u silnice do města?
Budu je sundávat.
Místo nich tam vztyčím tyhle kříže.
Budu propagovat trochu jiný podnik.
Jestli přestaneš prodávat auta, kdo nám u těchhle udělá servis?
Dám vám doživotní záruku, C. J.
Až do konce vašeho života.
Jestli se něco pokazí,
opravím to zadarmo.
Víš, že já slovo dodržím.
Podejme si na to ruce.
Tady.
Naskočte dovnitř. Zkuste si je. Jsou jenom vaše, hoši.
Na. Jen to zkuste.
Jen si nastupte.
Sedí se tam dobře, co?
Všechno v pohodě?
Zkuste si to.
Nefunguje to?
Co říká?
Zdá se, že ta auta našim přátelům nejdou nastartovat.
Otevřít se nedají okna ani dveře, což je dost nešťastné.
Zamknuté auto v tak parném dni...
Víš, jaká v něm může být teplota?
Ne, pane.
Šedesát stupňů. Za hodinu je po nich.
Zjistil jsem si to.
-Pusť nás ven! -Mám je pustit ven?
Víš, co mám na americké armádě nejraději?
Jak vytvářejí nová slovní spojení.
Když vedení nepřítele udělá tu chybu, že se shromáždí na jednom místě,
shodíme na ně bombu.
-Otevři dveře! -Říkají tomu „dekapitační úder“.
Zní to docela poeticky, nemyslíš?
Co to je, kurva?
Koukám, že Tut měl přece jen nějaké pochyby o neprůstřelnosti skel.
No tak, kurva, nemůžu dejchat!
Pošplíchej je vodou.
Připomeň jim, že brzo budou mít žízeň.
Co je tohle za sračky, kurva?
Ty zmrde!
Jaspere, v životě to nikam nedotáhneš,
pokud se tu a tam neodvážíš projevit trochu krutosti
jen pro tu živočišnou radost.
Je tady hrozný horko!
No tak!
Otevři!
Kurva!
Zabiju tě, kurva!
Až tady skončíš,
odvleč ty kříže na parkoviště a nech je tam ležet.
Strýčku Corbelle?
Ty odcházíš?
Vrátím se. Jen musím skočit pro kladivo.
MÉDIUM
Ty do toho bazénu čůráš, Corbelle?
Je to můj bazén, ne?
Však ty z toho jednou vyrosteš.
-A pak co? -Pak se s tebou budu muset rozvést.
Ale aspoň budu mít čistej bazén.
Přemýšlela jsem nad tou zálohou.
Podle mě máme pár možností.
Nejbezpečnější je ty peníze odmítnout.
Ať si Fisherovi klidně dožijou.
Přestat navštěvovat Havanu.
Nejriskantnější plán
je vzít peníze, zabít Fisherovy,
a jestli je to past emvébáků,
strávíš zbytek života v lochu
jako úplnej blbec.
Nebo můžeme vzít peníze a neudělat nic.
Ale jestli to není past, měli bychom problém,
protože bychom nakrkli někoho s velkým jměním
a tendencemi řešit neshody
poměrně ráznými metodami.
Po pravdě se mi nelíbí žádná z možností, zlato.
Nic lepšího tě nenapadá?
Jasper.
Jeho manželka Billy Ann...
Je nejlepší kamarádka Flynne Fisherové.
Chceš něco takového svěřit do rukou našemu slabomyslnému synovci?
Peníze si zatím nech.
Řekni Jasperovi, ať zašťourá
a zkusí zjistit, jestli se u Fisherů neděje něco zvláštního,
a pak se k tomu vrať.
A co můj nový přítel v Havaně?
Řekni mu, že máš hodně práce s přípravami. Může to chvíli trvat.
To ale budu vypadat jako slaboch, ne?
Vypadá lev jako slaboch, když se krčí před skokem na kořist?
Sakra, Flynne.
Cesty do budoucnosti.
Mrtvoly za barákem. Zázračný léky.
To mi hlava vůbec nebere.
No jo.
Na co se teď koukáme?
Na aplikaci, co mi do telefonu nainstaloval Burton. Ukazuje mi ty drony.
Nevím, asi mě... to nějakým způsobem uklidňuje.
Jsou nad vaším barákem?
Kdepak.
-Tadyhle jsou. -Sledovaly nás až sem?
Leon nás sledoval až sem.
Musel je vypustit.
A to se máme cítit bezpečněji?
Takže když ti řekli o tvojí mámě, musejí vědět i o tobě, ne?
Nebo o jejich verzi tebe?
Ptala jsem se, ale odbyli mě.
Nevím proč, ale začínám si říkat, že bych se na to už neměla ptát.
Proč?
Asi to bude něco dost nepříjemnýho.
Když mi to nechtěj říct.
Jednu věc vím jistě. Za 70 let tady bude míň lidí.
Mnohem míň lidí.
-Do prdele. -Jo, přesně.
Já vím.
Ty tomu fakt věříš, že?
Jo.
-Co děláte? -Vyzbrojujem se.
Co tady děláš ty?
Tohle tady tisknout nesmíte.
Nenechají vás.
-Kdo? -Forever Fab, Burtone.
To jsme teď my,
takže si můžeme dělat, co chceme.
O čem to mluvíš?
Dneska ráno jsme to tady koupili.
Nebo teda spíš Milagros Coldiron.
Vedení jsem dal na starost Maconovi a Edwardovi.
Musíme si promluvit.
Musíš si jít nasadit tu čelenku...
Pojď ven. Hned.
Tak Macon a Edward jsou moji šéfové?
-Nejsou to tvoji šéfové. -Říkals, že...
Nemůžou bejt tvoji šéfové, když ti to tady patří, ty trubko.
A stejně nemáš čas, abys tady pracovala.
Potřebujou tě v Londýně.
Proč děláš, jako bys všechno řídil ty?
Je tady spousta proměnnejch.
Nemůžeš se starat o všechno.
Musíme fungovat jako tým. Chápeš?
Jinak se všechno posere.
Souhlasím. Co máš s rukou?
Nic. Jenom je ztuhlá. Nevím.
Zavěs si kolo dozadu. Odvezu tě domů.
Tys koupil auto?
Vypůjčil.
Hned jsem u tebe.
Dneska jsem se probral z alkoholovýho oparu
a hádej, co jsem našel?
Nějakej debil říkal, že pro mě možná máš práci.
Zajeď dovnitř. Řeknou ti, co a jak.
Nechceš pomocnou ruku?
Sakra, promiň, kámo. Špatný slovo.
Do prdele.
Teď jsi ale fakt ranil moje city.
Tak. A je to.
Tak jo. Už jeď do hajzlu. Rovnou za nosem.
Hlavně vykroč správnou nohou.
Ty seš fakt debil.
Já bych si dal nohu za krk, abych moh mít takovou mašinu.
-Teď už to přeháníš. -Myslím to vážně.
Umíš se prostě opřít do pedálů. A máš zlatý ručičky.
Zvlášť tuhle!
Sráč jeden.
Hele, Flynne,
musíme si promluvit o preventivních opatřeních.
Co lidi musej vědět a kdy se to musej dozvědět.
Řekl jsem Reecovi a klukům, žes hrála sim
a vidělas něco, cos neměla.
A teď tě kvůli tomu chce někdo zabít.
Je v tom dost pravdy na to, abych s tím chvíli mohl žít.
Co myslíš?
Jasně.
A to nás přivádí k mámě.
Tuší, odkud ty léky přišly?
Ještě se nezeptala.
Jestli je ukáže doktorovi, čeká nás vysvětlování.
A pak další, až dojde na kontrolu a ukáže se, že vidí.
Já bych jí řekl pravdu,
kdybych to zvládl říct aspoň trochu přesvědčivě.
Co s tím máš?
Ztrácím nad tím kontrolu.
Začne se prostě sama svírat.
Je to tou čelenkou?
Možná. Nevím.
Řekla jsem to ráno Billy Ann.
Cos jí řekla?
Všechno.
Proč, do prdele?
Odpověz.
Nemluv na mě tímhle tónem. Nejsem malá.
Tak se tak přestaň chovat.
Zastav.
-Hned! -Nezastavím, kurva.
Víš co, Burtone?
Ty máš celou svoji partičku
přímo u ohniště před karavanem. Ale co mám já?
Billy Ann je moje jediná kamarádka.
-V pohodě. -V pohodě to očividně není.
Vidím, že v sobě dusíš další kecy, kterýma mě chceš nasrat.
Nezapomeň, že když něco řekneš Billy Ann,
říkáš to i Jasperovi.
Já jí říkala, že je to tajemství, kurva.
Takhle to nefunguje, Flynne. Manželský páry...
Co ty můžeš vědět o manželskejch párech
-a o tom jak, fungujou? -Kdo je Jasperův strýc?
Kurva.
-Čekaj na tebe. -Super.
Myslel jsem, že to bude uložené na posteli.
Protože jsi romantik, Wilfe.
Je to jen prozatím, než dorazí naše poltryně.
A kde jinde než v krabici bys takovou věc chtěl skladovat?
Ash se mě zrovna zeptala...
jestli jsem někdy zabil člověka.
Probuď se a vstaň.
Proč se na to ptala, Lve?
Jen jsem ji ujišťoval, že jsi vhodný kandidát na nalezení Aelity.
Protože o tom nemám pochyb.
Za to, cos udělal, se nemusíš stydět. Právě naopak.
Proto tě můj kleptoklan přijal za svého.
Proto tě chrání.
Bere tě jako jednoho z nás.
Téměř.
Tys o tom nikdy nikomu neřekl, viď?
O tom, cos udělal těm neoprimům?
Ani Aelitě?
Dokud nepřijmeš tuto část své duše,
nikdy nebudeš plně sám sebou.
Přijmi tu sílu.
Jinak zůstaneš stejně prázdný jako tahle věc.
Cítíš se být věcí?
Věc je hmotný předmět, který nic necítí.
Technicky vzato se tak cítím. Ale tvoje otázka postrádá...
Vítejte zpátky.
Doufám, že mě neskladujete v krabici, když tady nejsem.
Ne! Kdepak, to určitě ne.
Půjdeme opět do kuchyně.
Mně to přijde jednoduchý,
když to řeknu takhle.
Unesli jsme Mariel, ukradli jí oko,
dostali se díky němu kamsi do podzemí, chytili nás,
Aelita utekla a já jsem se nechala zabít.
Nejsem detektiv, ale podle mě se s tím dá pracovat.
Začněte u toho večírku.
Zjistěte, kdo je Mariel, a od toho se odpíchněte.
Mariel Raphaelová.
Asistentka vedoucího bezpečnosti Výzkumného institutu.
Kde je zaměstnaná také Aelita.
Je zřejmě logické, že jste použila její duhovku
k přístupu do zakázaných částí Institutu.
Všechno, co pak následuje,
je tím pádem složitější, než by mohlo být.
A také nebezpečnější.
Vy z toho Institutu máte vítr, co?
Lze říct, že je v zájmu nás všech,
aby nám Institut věnoval co nejmenší pozornost.
A krást jim věci, toho se nebojíte?
A vkrádat se přes Aelitu do mýho světa taky ne, co?
„Krádež“ je poměrně silné slovo.
A „vkrádat“ také.
A jak byste to nazval?
Nemýlím-li se, chtěla ses této mladé dámy na něco zeptat.
Jaký vztah máte s člověkem jménem Corbell Pickett?
Žádnej.
A ráda bych, aby to tak zůstalo. Proč?
Je to výrobce drog z vaší oblasti. Neštítí se použít násilí.
Přinášíme děsivou zprávu z Clantonu v Severní Karolíně.
Dvanáct ukřižovaných těl na Siltwell Road...
Já vím, kdo je Corbell Pickett, kurva.
Šlo o členy kartelu Šílení psi.
A taky co je zač. Vypněte to, do prdele.
Monitorujeme webový provoz ve vašem štěpu.
Z jeho IP adresy došlo ke značnému nárůstu zájmu.
Zájmu o co?
O vás a vaši rodinu.
Takže se domníváme, že ho mohl kontaktovat někdo odtud.
A najmout ho, aby vám ublížil.
Musíte mě poslat zpátky.
A to hned.
Dál hledejte Aelitu a já se za hodinu vrátím.
Wolfgangu.
Jsou imunizovaní?
V plném souladu se státními předpisy.
Kolik je ti let, zlatíčko?
Za 27 dní mi bude deset. Wolfovi je osm.
Otevři ústa.
Pár oprav bude potřeba, ale není to nic hrozného.
Náklady tohoto druhu by mělo pokrýt státní stipendium.
My almužnu potřebovat nebudeme.
Pomáháme svému státu v reformačním úsilí.
Je to naše povinnost.
Chtěla bys s námi bydlet v Oxfordshiru?
Může jít Wolf se mnou?
Na ulici žili společně.
Pár s pevnou vazbou.
Plánovali jsme adoptovat jen jedno.
-V takovém případě... -Bez Wolfa nikam nejdu.
Ten chlapec se jmenuje Wolf?
Zkráceně Wolfgang.
Podle analýzy DNA má německý a severoafrický původ.
-Líbí se ti to jméno? -Ano, pane.
Dejme tomu, že bychom ti chtěli říkat jiným jménem,
nějakým trochu tradičnějším.
Třeba Wilfred.
Nevadilo by ti to?
Klidně budu Wilfred.
Hodný chlapec.
Máří, Máří, jak se daří
Tvou zahradu mám rád
Tam zvonky slyš
Aelito.
A uvidíš
I služebných pár v řadě stát
Máří, Máří, jak se daří
Tvou zahradu mám rád
Wilfrede?
Tam zvonky slyš a uvidíš
Ahoj mami.
Kdy tu byla naposledy?
Už to budou roky.
Stejně jako ty.
Ještě před smrtí vašeho otce. Tím jsem si jistá.
Pořád jsem ti neodpustila.
Ani jí. Že jste mu nepřišli na pohřeb.
-O tomhle se nemusíme bavit. -Bylo to trapné.
Ne že bych čekala omluvu.
Jako obvykle se ptáš na špatnou otázku,
takže dostáváš špatnou odpověď.
Tuším, že ses chtěl zeptat,
kdy jsem Aelitu viděla naposledy.
-Kdy? -Před měsícem.
Vlastně spíš později.
Vycházela jsem z restaurace v St. James’s.
Málem jsme do sebe narazily.
A mluvily jste spolu?
Pokusila jsem se zapříst hovor,
ale vzhledem k Aelitině povaze to bylo velmi jednostranné úsilí.
Ptala jsem se jí, kde bydlí.
Nasadila takový ten svůj nevábný, povýšený výraz,
který občas mívá, a řekla:
„Tam, kde v Londýně naposledy padl sníh.“
Po všech těch letech
pořád nechápu, proč dává lidem takové hádanky.
Když jsem se tvářila zmateně, nasadila dotčený výraz.
Prý kdybych jí věnovala sebemenší špetku pozornosti,
věděla bych přesně, co má na mysli.
Tys mi ale pozornost věnoval, Wilfrede.
Víš, co tím chtěla říct?
No tak to vidíš.
Posaď se, Wilfrede. Alespoň na chvíli.
Je únavné, když se nade mnou tak tyčíš.
Když nemůžu usnout,
někdy jen tak ležím a snažím se rozluštit tu záhadu o tobě a tvojí sestře.
Předpokládám, že váš otec a já jsme nebyli dokonalí.
Nebo jsme měli možná jen příliš vysoká očekávání,
vzhledem k vašemu svébytnému původu.
Ale nemůžeš popřít, že jsme vám dali to naprosto nejlepší.
Vzdělání. Příležitosti. A...
Děkuji ti, drahoušku.
Rádo se stalo, paní.
Nečekám, že bys to pochopil.
Zkus to.
Když žiješ bez společníka, Wilfrede,
duše je čím dál osamělejší.
Generický model by nestačil?
Jistě stačil. Asi je to ode mě velmi sentimentální.
Ale na Aelitě něco bylo.
Její postoj, způsob, jakým se nesla,
mě vždy hluboce uklidňoval.
Chceš říct, že nebyla zkažená nevábnými manýry.
Jak jsem říkala, nečekám, že bys to pochopil.
O jejím bydlišti jsem řekla vše, co vím.
A náš čaj už je nestravitelně vlažný.
Možná je tedy na čase, aby sis šel zase po svém.
O Picketta se postarám.
Jak jako postaráš?
Burtone, Corbella Picketta nemůžeš chladnokrevně zabít.
Říkalas, že nás chce zabít.
To mi zní docela chladnokrevně.
Ale on takovej prostě je.
My takoví nejsme.
Nevím, jestli to víš,
ale armáda utratila spoustu peněz, aby ze mě právě takovýho člověka udělala.
Ale teď už u mariňáků nejseš.
Víš, co znamená semper?
Jo. A taky vím, co znamená fidelis.
Takže by ses měl spíš zeptat, čemu seš věrnej.
Tak co takhle?
Vymyslíš použitelnej plán,
nebo použijeme ten můj.
A promluvíš si se mnou, než o něčem rozhodneš?
Platí.
Řekni to!
Nejdřív si o tom promluvíme. Slibuju.
Kurva.
A to platí i pro Connera!
Vítejte zpátky.
Naprogramoval jsem vůz tak, aby jezdil kolem Buckinghamského paláce.
Pokud uvidíte něco, co jste zahlédla té noci,
můžeme vysledovat vaši trasu k Aelitě.
Co se jí stalo?
Mariel.
Potom, co přišla o oko.
Assembleři dokážou hotové zázraky. Určitě je v pořádku.
Já se neptala, protože bych potřebovala uchlácholit.
Zdá se, že zmizela.
To assembleři dokážou taky.
Že by ji Aelita zabila?
Buď Aelita, nebo Institut.
K bezpečnostním přečinům nejsou příliš shovívaví.
Myslela jsem, že hraju sim.
Alespoň vidíte, že když nás bodnete,
krvácíme.
Moment, jeďte zpátky.
Tady jsme asi zabočili.
Nevím.
Co kdybychom se chvíli prošli? Třeba vás něco trkne.
Vy půjdete tamtudy a já tudy.
Propojíme se? Ať vidíte totéž co já?
-Propojíme? -Ozve se zvonění.
Až ho uslyšíte, přejeďte ukazováčkem palec a klepněte.
KALIBRACE...
PROPOJENÍ NASTAVENO
Ty krávo.
Přenos je nejen vizuální a sluchový, ale celosmyslový.
Aklimatizace může chvíli trvat.
Kurva. Je mi zle.
Aha, to bude asi moje kocovina. Můžeme to kalibrovat. Takhle.
Je to lepší?
Jo.
Tohle je ta nejdivnější věc, co jsem kdy cítila.
Jako bych byla součástí vás.
Dává to smysl?
Funguje to na obě strany?
Jak mě cítíte?
Co je?
Jako duhy a jednorožce, slečno Fisherová.
Jděte do háje.
S tklivým bluesovým podkresem.
A výraznými basy.
Takhle si mě zeslabíte nebo zesílíte.
U JIMMYHO BAR A OBCHOD S LIHOVINAMI
Jaspere.
Mám dojem, že bych měl něco probrat s panem Pickettem.
Jak můžu být nápomocný?
Přišel jsem s cukrem a bičem, pane Pickette.
Chcete nejdřív ten cukr?
Kolik vám slíbili za vraždu mě a mý sestry?
Nevím, o čem to mluvíš.
Ještě pár dní zpátky to bylo devět mega.
Jestli vám nabídli míň,
asi o vás nemaj valný mínění.
Do čeho jste se zapletli?
Do ničeho, co by jakkoli narušilo váš byznys. Slibuju.
Když nás necháte na pokoji, můžu vám nabídnout dvě stě táců týdně.
Můžem si na to podat ruce
a já zase půjdu.
Zajímá mě ten bič.
-Víte, co je tohle? -Slyšel jsem o tom.
Co přesně?
Že tě to docela slušně poznamenalo.
A děkuju ti za službu vlasti.
Řeknu vám jednu historku.
Mariňáci do haptickejch sborů nabírali kluky z venkova.
Děcka, co vyrůstaly spolu, fungují přirozeně jako malá jednotka.
Strčte do nich haptiku a máte celistvej organismus.
Rychlost, zjitřený smysly, zuřivost v akci.
Abych pravdu řekl, v zápalu boje
jsem si většinou neuvědomoval, co dělám.
Jako když nemusíte přemejšlet, když chcete hejbat rukama.
Po válce jsem byl na základně v Quanticu. Zašel jsem si tam do baru.
A tam seděl jeden chlápek.
A já měl prostě okno.
Úplně.
Když jsem se probral, stál jsem nad tím týpkem.
Zjistil jsem, že jsem ho málem umlátil k smrti.
Nikdy předtím jsem ho neviděl.
Ale ukázalo se,
že tenhle zmrd zmlátil seržanta z mý jednotky, když mu bylo 16.
A kvůli haptice jsem to v sobě nesl i já.
Zároveň s fyzickou touhou toho šmejda dojebat,
i když jsem nevěděl proč.
To je panečku historka.
Ale jestli měla mít ponaučení,
asi mi nějak uniklo.
Jestli se stane něco mně nebo mý sestře a bude to vaše vina,
radši si sepište poslední vůli, protože já už nejsem sám.
Jsem každej, s kým jsem kdy sloužil.
Lepší bič nemáš?
Cítíte se v bezpečí, pane Pickette?
Ty jsi možná moc mladý, aby sis to pamatoval,
ale tohle město bývalo hrozná díra,
kterou vedl nejhorší lidský odpad.
Já jsem to změnil,
v podstatě ze dne na den.
Udělal jsem z toho hezké místo k životu.
Čisté, tiché.
Moje město.
Takže jo.
Cítím se tady docela bezpečně.
Další koupíš do ucha, hajzle.
Tohle je můj bič.
Zní dvě stě táců týdně dobře?
Díky.
Máte strach z výšek?
Neřekl bych.
To je dobře.
Pojďte se projít. Potřebuji na vzduch.
Sídlo Institutu bylo první z našich čističek vzduchu.
Postavili jsme ho dávno před vaším nástupem. Víte, jak fungují?
-Jen velmi obecně. -Tak mi to řekněte.
Odebírají uhlík z atmosféry.
Ale co se konkrétní technologie týká,
je to jako kdybyste se mě zeptala, jak létají ptáci.
Trvá vám to příliš dlouho.
Nemůžeme si to dovolit.
-Ten štěp... -Jistě, jistě, jistě.
Představuje unikátní potíže. Ano, vím to.
Možná má váš plán příliš mnoho proměnných.
Týmy žoldáků. Nerozbitná maloměstská spojenectví.
Neexistuje snad žádný jednodušší způsob, jak zabít jedno děvče?
Co takhle jediný člověk? S vhodnou zbraní?
A co naše problémy v současnosti?
Ukázalo se, že Aelita Westová chodila do školy s Grace Hogartovou.
Rok spolu bydlely.
Neradostná zpráva.
Grace jsem vždy chovala v oblibě.
Můžu to vyřešit, jestli chcete.
Ne, udělám to sama.
Vypátrali jste už zdroj Aelitiných financí?
Pořád se to snažíme rozplést.
Ale měla jste pravdu. Zdá se, že je za tím kleptoklan.
Zatím je nejasné, který konkrétně, ale kdybych měl hádat...
Nechci, abyste hádal, Danieli.
Chci, abyste to přesně zjistil.
Pak mě zajímá už jen počet mrtvých.
Jistě si uvědomujete, že bych vás mohla snadno zlikvidovat.
Nespočtem způsobů. Pouhým mávnutím ruky.
Ale cením si vás, Danieli.
A nechci, abyste sloužil Institutu pouze ze strachu,
který je nejslabší formou motivace.
Účinkuje pouze krátkodobě.
Paní doktorko!
Mávají křídly.
-Co prosím? -Ptáci.
Tak létají.
Pusu a šáteček, Danieli. Dokončete svůj úkol.
Aelita říkala, že za deset let už asi nebudu existovat.
Co tím chtěla říct?
Haló? Jste tam?
Wilfe?
Až Aelitu najdeme, můžete se zeptat. Protože já to nevím.
Řekla o mně, že jsem poltr. Co to znamená?
Zkráceně „poltergeist“.
Tak označujeme lidi ze štěpu.
Jako duchy. Jsou tady, ale vlastně nejsou.
Takže dokonalej spolupachatel.
A když už je o tom řeč, měla bych se bát policie?
Na rohu zabočte doprava.
Nespěchejte. Přijdu z opačné strany.
Ano?
Doufám, že je médium zaregistrované.
Je.
Má pár kontroverzních augmentací.
Tos mi mohla říct, než jsem ji vzal ven.
Co se děje?
Rozdělili jsme se. A teď ji sleduje mičikoid od Metropolitní.
Dojdi za ní.
Hlavně ať s tou zatracenou věcí nemluví.
Jestli zjistí, že je Flynne ze štěpu, jsi v tom sám.
Vymažeme všechna spojení.
Ale neboj. Pošlu ti do Wakefieldské věznice balíček.
Do prdele, Ash.
Můžu ji poslat domů hned.
To by vypadalo podezřele. Počkej, až ti řeknu.
Budu připravená.
Řiď se podle mě.
Až se dotknu brady, zeptej se, jestli už můžeš jít domů.
Můžeme vám nějak pomoct?
Toto médium se prochází ulicemi způsobem,
který narušuje algoritmické predikce o několik stupňů jistoty.
Mám za úkol záležitost vyšetřit.
Jaká je vaše totožnost?
-Wilf Netherton. -Potvrzeno.
A v médiu je Rainey Portisová.
Kanadská občanka.
Pokud to ověříte, zjistíte,
že jsem jejím jménem zažádal o vízum. Deset teleprezenčních návštěv.
Dvě už byly využity. Toto je třetí.
Třetí návštěva nebyla zaregistrována ani schválena.
Rainey jednala spontánně.
Vaše teleprezenční návštěva se zamítá.
Odevzdejte médium ke kontrole a...
Nejspíš vás zajímá, proč jsme opustili vozidlo, že?
Měli jsme menší rozepři.
Ocenil bych váš názor, pokud to nevadí.
Při předchozích návštěvách
Rainey zmínila, že jí médium není příliš podobné.
Chtěla, abych na příště pronajal jiný model.
Nevěděla však, že médium není pronajaté.
Vlastním ho.
Je vymodelované podle expřítelkyně.
Z lenosti jsem ho používal dál,
což padá na mou hlavu.
Když se Rainey ocitla ve stejném médiu, rozzlobila se.
Řekla, že ji nerespektuji, pokud tak povýšeně ignoruji její přání.
Potom vystoupila z auta. A to nás dovedlo do této situace.
Ale něco vám povím, strážníku.
Začínám k této ženě chovat city.
Nebo alespoň cítím, že se to může stát, jestli mi rozumíte.
Připadáš mi nesmírně přitažlivá.
Inteligentní.
Zajímavá.
Nebojácná.
Copak to do prdele nevidíš?
Můžu už jít domů, strážníku?
Ano, madam.
Zaregistrujte co nejdříve její návštěvu, pane Nethertone.
Samozřejmě, strážníku.
Přeji hezký den.
Pojď za mnou.
Doktorko Nulandová?
Grace.
Díky, že jste přišla tak brzy.
To je samozřejmost.
Cítím, že jsme nikdy neměly příležitost k hovoru, nemyslíte?
Vnímám to jako své pochybení.
Všichni víme, kolik máte práce.
-Máte nějaké oblíbené místo? -Prosím?
Kam chodíte načerpat energii? Já chodím sem.
-Kocháte se tu výhledem? -Včelami.
Nebo spíše jejich nevědomostí.
Vnímám to jako pozitivní odstrašující příklad.
Hledí si své práce tak svědomitě,
aniž by si uvědomovaly, jak jsou zranitelné.
To vše, co je vyhubilo, je pořád ve světě.
My samozřejmě děláme vše proto, aby se to nešířilo.
Ale stačí na okamžik polevit v ostražitosti a spustí se ničivá lavina.
Věděla jste, že jen v posledních pěti letech
zažily dvě masová vymírání?
A pak, vždyť víte...
ten dlouhý výstup z nicoty.
Mají štěstí, že mají vás.
My lidé jsme v podstatě stejní.
Sledujeme tohle všechno a představujeme si, že jackpot
a všechny jeho hrůzy jsou bezpečně pohřbené v minulosti.
Ale práce, potřebná k udržení stavu... Všechna ta péče.
Vy to nepochybně chápete, nemám pravdu?
Takový je přece jen smysl vaší práce.
Data, která vynášíte ze štěpu, nás mohou všechny jednou zachránit.
Před námi samotnými.
Je mi ctí, že mám možnost pomáhat, doktorko.
Máte hodně přátel, Grace?
Pár.
Co Aelita Westová? Patří mezi ně?
Asi ano. Bydlely jsme spolu během studií.
Pak tedy víte, že pracovala v našem oddělení biodiverzity.
Pracovala?
Jak se podle vás někdo z oddělení obilnin a luštěnin
mohl dozvědět o naší divizi pro výzkum štěpu?
Byla zvědavá. Tak jsem...
Já s ní nesdílela nic zásadního, paní doktorko.
Nikdy bych...
Před jackpotem existovala země jménem Paraguay.
Slyšela jste o ní?
Ne.
Její obyvatelé měli takové rčení.
Pokud máte nutkání prozradit tajemství...
A tím myslím opravdu důležité, extrémně důležité tajemství,
měla byste nejdřív vykopat hrob.
-Pro koho? -To záleží, má drahá.
Buď pro toho, komu ho říkáte.
Nebo pro sebe.
Moc se omlouvám, paní doktorko. Zklamala jsem vás. Je mi to jasné.
V čaji je jistá chemická látka.
Až ji vaše tělo zpracuje,
váš pot začne připomínat feromon, který vylučují sršně.
Zdá se, že naše malé přítelkyně to poněkud rozrušilo.
Chápete mě, že ano? Že jste mi nedala na vybranou?
Mám dvě malé děti.
To je přesně to, o čem mluvím!
Myslete na ně.
Myslete na to, kam až byste zašla, abyste je ochránila.
Doktorko Nulandová, prosím!
Prosím, ne!
Prosím, udělám cokoli!
Můžu se tě na něco zeptat?
Když používáš pisoár,
je fakt tak těžký trefit se na správný místo?
A správným místem myslím jinam než na podlahu.
Já to nedělám.
Tak možná bys to mohl vysvětlit kámošům. Začít novej trend.
Můžu to zkusit, jestli chceš,
ale ženský to mají po pravdě jednodušší, když u toho seděj, že jo.
To byl vtip.
-Byl to vtip. -Hodně povedenej.
Díky.
Už jsme doma, Jaspere. Můžeš vypnout motor.
Ještě něco musím zavézt strejdovi.
Co?
Nevím. Je to v tašce.
-Doufám, že tam nejsou žádný drogy. -Nejsou.
Jak to víš?
Protože strejda chápe, jak se k tomu stavíš.
Navíc je to z Forever Fabu.
-To ti dala Flynne? -Macon a Edward.
Billy Ann, nedělej to.
Nachystám večeři, když pro mě něco uděláš.
Zjisti, o co tady jde.
-Jak to mám asi udělat? -To už je na tobě.
Já se tě taky neptám, jak mám udělat večeři.
A ať tě ani nenapadne z toho něco vzít, Jaspere Bakere.
Proboha, Billy Ann, nejsem blbej.
Dobře.
Ahoj.
Tady to je.
Proběhlo to hladce?
Ano, pane. Řekl jsem jim, pro co jdu, a oni mi to dali.
-Koukl ses dovnitř? -Ne.
Víš, že by mi to nepřipadalo správný.
Ale asi tuším, co v tom je. Podle hmatu.
A co tipuješ?
Peníze.
Od Fisherových.
-To jsou tvoji sousedi, že? -Jo.
Nepřekvapuje tě to? Že mi posílají dvě stě tisíc?
Po pravdě trochu jo.
Co kdybych ti řekl, že v tom budou v dohledné budoucnosti pokračovat,
a to každý týden?
Asi by mě zajímalo, odkud ty peníze jsou.
Jsi chytrý mladý muž, Jaspere.
Protože tohle je opravdu miliónová otázka.
-Chceš si to vzít? -Ne, to bych nikdy...
Já přece...
Ale no tak. Vezmi si to.
-Jen to vezmi. -Dobře.
Díky.
Teď ti předám cennou radu do života.
Než si od kohokoli vezmeš peníze,
vždycky se nejdřív zeptej, co bude chtít na oplátku.
Ne, ne, ne. Už je pozdě.
Už sis je vzal.
Co...
Co chceš na oplátku?
Abys zjistil odpověď na tu miliónovou otázku.
-Ty jako myslíš... -Řeknu ti to na rovinu.
Dělám si o Fisherovy trochu starost.
Myslím, že se možná zapletli do něčeho,
co je možná větší, než dokážou zvládnout.
Pamatuješ si Šílené psy?
To je přesně ten druh ničemnosti, o kterém mluvím.
Vrací se do našeho města.
Čím víc toho budu vědět, tím líp můžu Fisherovy ochránit.
-Protože mi připadají jako milí lidi. -To oni jsou.
Takže bys nechtěl, aby se jim něco stalo, že?
Takže...
Dobře.
Tak jo.
Jakej je to pocit,
když se propojíte přes haptiku?
Dá se to těžko popsat.
Proč se ptáš?
Protože jsem to asi zažila.
Nebo něco podobnýho. S Wilfem.
Tak něco.
Teď bys měla bejt opatrná.
Proč?
K propojení potřebuješ roky výcviku.
Lidi se v tom můžou ztratit.
Ztratit? Jak?
No, když se spojí dvě duše,
může to dost připomínat lásku, pokud to neumíš rozeznat.
Je to „haptickej drift“. Tak se tomu říká.
Jasně.
Vítej zpátky.
To není reálný, že?
Bohužel ne.
Aelita zanechala vodítko k její možné poloze. Hádanku.
Hádanky měla vždycky ráda.
Snažil jsem se na to podívat jejíma očima.
A co to bylo za hádanku?
„Tam, kde v Londýně naposledy padl sníh.“
Moje máma měla nad stolem obraz. Byl na něm nápis:
„Opatství Battle Abbey, místo, kde padl Harold.“
Co když je „sníh“ krycí slovo pro člověka?
Co myslíš?
Sníh. John Snow.
Kdo to je?
Jeden z Aelitiných idolů.
Anglický doktor. Zjistil, jak se šíří cholera.
Kde John Snow umřel?
V Londýně. 16. června 1858.
Kde přesně?
Sackville Street 18.
Pojďme. Tam, kde v Londýně naposledy padl sníh.
Dorazila jsem.
Někdo se sem dostal před námi.
Takový máme doma taky.
Přesně takové?
Jo, naše jsou taky rozbitý.
Zastavily se, když umřel táta.
Jaký ukazují čas?
2:15.
Dobrá práce.
Co se jim stalo?
Jsou to média.
Zůstala několik dní opuštěná a bez živné lázně.
Ash a Ossian můžou vystopovat spojení k operátorům.
Cože?
Burton.
Co to je?
To je implantát.
Aelitin?
Musela si ho po útoku sama vyjmout, aby ji nemohli sledovat.
Měli bychom jít.
Vítejte zpátky, slečno Fisherová.
A vy budete Wilfred Netherton, že?
Pamatuješ si tohle?
Nejspíš si říkáš: „Zabije mě a hra skončí,“ že?
Můžu tě ujistit, že to trauma zanechá následky.
Trochu to bolí, viď?
Co ode mě chceš?
Odpověz.
Nepřestane, dokud nebudeš mrtvá.
Jenom oddaluješ nevyhnutelné.
Prodlužuješ bolest.
Něco jsi vzala.
Co?
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE
Chci se vrátit, Burtone.
Bojím se, že neuvažuješ jasně.
Jak dlouho to potrvá, než nás zase někdo přijde sejmout?
Jak se neustále vytrácíš. Jako by se ti nedalo věřit.
Takže tohle čeká můj svět.
Překlad titulků: Filip Drlik
Kreativní dohled Lucie Musílková