TIDLIGERE I THE PERIPHERAL
De aner ikke, hvem de har indledt en kamp med.
Det er London,
men 70 år fra din nutid.
Du er inde i en perifer.
Fjernstyret.
Som var kroppen din egen.
Hvorfor vil folk slå min familie og mig ihjel?
Lad mig vise dig det.
Burton, kom herop. Nu.
Jeg kan se, Flynne.
-Mor? -Jeg kan se dig.
To tommer polymer på vinduerne.
Kevlar-plader i dørpanelerne.
Sikkerhedsdæk. Termisk nattesyn.
Elektroniske dørhåndtag. Udløsning af pigge og røg fra bagenden.
Eksplosionssikre benzintanke.
Jeg har bare brug for en underskrift,
og handlen er i hus.
Er du blevet religiøs, Corbell?
Af og til, Tut,
når man et punkt, hvor der skal en forandring til.
En gennemgribende en.
Jeg er nået til det skræmmende tidspunkt.
Kender I mine billboards langs vejen?
Jeg fjerner dem.
Korsene kommer op i stedet.
Jeg reklamerer for et nyt foretagende.
Sælger du ikke biler, hvordan får vi dem så repareret?
Jeg giver jer livstidsgaranti, CJ.
Går der noget galt
i resten af jeres liv,
reparerer jeg dem gratis.
I ved, jeg holder ord.
Vi giver hånd på det.
Værsgo.
Hop ind. Se, hvordan de føles. Værsgo, drenge.
Lad mig.
Stig ind.
Føles ret godt, ikke?
Alt okay?
Se, hvordan det føles.
Den virker ikke?
Hvad siger han?
Det ser ikke ud til, at køretøjerne starter for vores venner.
Vinduer og døre kan heller ikke åbnes, hvilket er beklageligt.
En låst bil, på en dag som i dag.
Ved du, hvor varmt der kan blive?
Nej.
Tres grader. Det tager en time.
Jeg tjekkede det.
-Luk os ud! -Skal jeg lukke dem ud?
Ved du, hvad jeg elsker ved det amerikanske militær?
Måden, de bruger klichéer på.
Når fjendens ledelse begår fejlen at mødes på et sted,
smider vi en bombe.
-Åbn døren! -Kald det "halshugningsangreb."
Det har en poetisk klang, ikke?
Hvad fanden!
Tut var vist i tvivl, om glasset var skudsikkert.
Jeg kan ikke få vejret!
Sprøjt vand på dem.
Det minder dem om, hvor tørstige de bliver.
Fandens til pis!
Skiderik!
Du kommer ingen steder i livet, Jasper,
hvis du ikke har mod til at være grusom af og til,
bare for den dyriske fryd.
Jeg får det varmt!
Det er hedt!
Luk os ud!
Luk op!
For fanden da!
Du er død!
Når du er færdig,
så slæb korsene over og læg dem ud på fortovet.
Onkel Corbell?
Går du?
Jeg kommer tilbage. Jeg skal bare hente en hammer.
Tisser du i poolen, Corbell?
Det er min pool, ikke?
Du bliver voksen engang.
-Og så? -Jeg må nok skilles fra dig.
Men jeg får en ren pool.
Jeg har tænkt på overførslen.
Vi har et par valg.
Det sikreste er at afslå pengene.
Lade Fisher-familien leve til ende.
Holde op med at besøge gamle Havana.
Det mest risikable?
Tag pengene, dræb Fisher-familien,
og er det aftalt spil,
sidder du i fængsel resten af dit liv
og vil føle dig idiotisk.
Eller tage pengene og intet gøre.
Problemet er, at hvis det ikke er politiet,
og vi er kommet på tværs af nogen, der har ressourcer
og tilbøjelighed til at løse strid
på en temmelig markant måde.
Jeg bryder mig ikke om nogen af dem.
Har du intet bedre?
Jasper.
Hans kone, Billy Ann?
Hun er veninde med Flynne Fisher.
Vil du lægge det i hænderne på din tåbelige nevø?
Behold pengene.
Få Jasper til at snuse rundt
og finde ud af, om der foregår noget med Fisher-familien,
og så revurdere sagen.
Og min nye ven i det gamle Havana?
Sig, du har travlt med forberedelserne. Det kan give dig tid.
Det får mig til at se svag ud.
Ser en løve svag ud, før den kryber sammen for at angribe?
For pokker, Flynne.
Rejser til fremtiden?
Lig bag jeres hus? Magisk medicin?
Min hjerne eksploderer efter alt det.
Ja.
Hvad kigger vi på?
Burton anbragte en åndssvag app på min telefon til at se dronerne.
Jeg synes, det er ret beroligende.
Er de oppe hos jer?
Nej.
-Ja. -Har de fulgt efter os hele vejen?
Leon fulgte efter os hele vejen.
Han må have sat dem op.
Skal de få os til at føle os mere sikre?
Hvis de ved besked om jeres mor, må de også vide besked om dig.
Eller deres version af dig?
Jeg spurgte, og de holdt mig hen.
Jeg begynder at tro, at jeg må holde op med at spørge.
Hvorfor?
Det må være barske nyheder.
Når de nægter at sige det.
Jeg ved, at om 70 år vil der være meget færre mennesker.
Langt færre.
-Det var fandens. -Ja.
Jeg ved det.
Du tror virkelig på det, ikke?
Jo.
-Hvad laver I? -Vi gør os klar.
Hvad laver du?
I må ikke printe det her.
I får ikke lov.
-Af hvem? -Forever Fab, Burton.
Det er os nu,
så vi kan gøre, som vi vil.
Hvad taler du om?
Vi købte stedet i morges.
Eller Milagros Coldiron gjorde.
Jeg har givet Macon og Edward ledelsen.
Jeg må tale med dig.
Du må tage hovedsættet på...
Ud. Nu.
Er Macon og Edward mine chefer?
-De er ikke dine chefer. -Du sagde...
De kan ikke være dine chefer, når du ejer stedet, dit fjols.
Og du har ikke tid til at arbejde her.
Du skal til London.
Har du kommandoen nu?
Der er mange bevægelige dele.
Og du havde brug for hvile.
Vi må være et hold. Er du med?
Ellers vil det ikke fungere.
Enig. Hvad er der sket med din hånd?
Ikke noget. Den er bare stiv.
Hæng din cykel fast på den. Jeg kører dig hjem.
Har du købt en bil?
Den er lejet.
Jeg kommer straks.
Jeg vågnede op af en spritdøs i morges
og gæt, hvad jeg opdagede?
En dum skid sagde, at han havde et job til mig.
Gå ind. De briefer dig.
Skal du have en hånd?
Undskyld. Forkert ord.
Pis.
Du sårer mig dybt.
Ja, sådan.
Kom så med ind.
Hold begge ben på jorden.
Nu er du et røvhul.
Jeg giver gerne min højre arm for sådan et køretøj.
-Du sårer mig dybt. -Jeg mener det.
Du er hurtigere til bens end os. Hånden på hjertet.
Den her er til dig!
Dit røvhul.
Hør her, Flynne.
Vi må tale om uforudsete situationer.
Hvad folk skal vide. Hvornår de skal vide det.
Jeg har sagt, du spillede en simulering
og så noget, du ikke skulle have set.
Nu vil nogen dræbe dig for det.
Det er nok sandhed for mig. Indtil videre.
Og du?
Ja.
Det fører os til mor.
Hvor tror hun, medicinen kommer fra?
Hun har ikke spurgt.
Viser hun den til sin læge, må vi forklare os.
Endnu mere når hun skal til tjek og kan se.
Jeg ville sige sandheden,
hvis jeg kunne få det til at lyde overbevisende.
Hvad foregår der?
Jeg mister kontrollen over det.
Jeg klemmer uden at ville det.
Hovedsættet?
Måske. Jeg ved det ikke.
Jeg sagde det til Billy Ann.
Hvad sagde du?
Alt.
Hvorfor fanden gjorde du det?
Svar mig.
Brug ikke den tone. Jeg er ikke et barn.
Så hold op med at opføre dig som et.
Kør ind til siden.
-Nu! -Jeg kører ikke ind.
Ved du hvad, Burton?
Du har hele dit slæng
rundt om bålet uden for din autocamper. Men mig?
Billy Ann er min eneste ven.
-Okay. -Det er åbenbart ikke okay.
Har du andet lort, du vil sige for at hidse mig op?
Husk, at når du siger noget til Billy Ann,
siger du det også til Jasper.
Jeg sagde, hun skulle holde tæt.
Sådan fungerer det ikke. Et gift par...
Du aner intet om gifte par
-og deres virkemåde. -Hvem er Jaspers onkel?
Pis.
-De venter på dig. -Fedt.
Jeg troede, den ville ligge i en seng.
Du er romantiker, Wilf.
Den er blot en ting uden vores polt.
Og er det ikke nemmest at bevare en ting i en kasse?
Ash har lige spurgt...
...om jeg har dræbt en mand.
Vågn op. Rejs dig.
Hvorfor spurgte hun om det?
Jeg fortalte hende blot, at du er den rette til at finde Aelita.
Og det er du.
Der er ingen skam i det, du gjorde. Tværtimod.
Og derfor tog vi dig til os, min familie, Klept-oligarkiet.
Vi beskyttede dig.
Som var du en af vores egne.
Næsten da.
Har du aldrig fortalt det til nogen?
Det, du gjorde, mod de neoprims?
Ikke engang Aelita?
Du kan aldrig være dig selv,
hvis du ikke godtager den del af dig selv.
Kræv dets kraft.
Før du bliver tom som denne ting her.
Føler du dig som en ting?
En ting er et livløst objekt.
Det er jeg teknisk set, men dit spørgsmål mangler...
Og velkommen tilbage.
Opbevarer I mig i en kasse, når jeg ikke er her?
Nej, naturligvis ikke.
Vi er i køkkenet igen.
Det virker enkelt nok for mig,
når det forklares på den måde.
Vi kidnappede Mariel, stjal hendes øjeæble,
kom ind i det underjordiske sted, blev fanget.
Aelita stak af, mens man dræbte mig.
Det er ikke detektivarbejde, men nok til at komme videre.
Begynd med festen.
Find ud af, hvem Mariel er, og gå videre derfra.
Mariel Raphael.
Datatilsynsførende på Forskningsinstituttet.
Det er også Aelitas arbejdsplads.
Det er logisk, at du brugte hendes iris
og fik adgang til faciliteterne.
Som gør alt, der følger,
mere kompleks, end det ellers ville være.
Også farligere.
I er bange for det sted.
Lad os sige, at det er i kollektiv egeninteresse,
at vi minimerer vores eksponering.
Stjal I fra det?
Brugte Aelita til at snige sig ind i min verden?
"Stjæle" er et stærkt ord.
Også "snige."
Hvad vil I kalde det?
Du havde vist noget at spørge den unge dame om.
Hvilken forbindelse har du til en mand ved navn Corbell Pickett?
Ingen.
Og lad det forblive således. Hvorfor?
Han er narkofabrikant på din egn. Ret voldelig.
En grusom opdagelse i Clanton, North Carolina i morges.
Tolv lig hang på kors langs Siltwell Road...
Jeg ved, hvem Corbell Pickett er.
Medlemmer af kartellet Mad Dogs.
Også hvad han er. Sluk for det lort.
Vi har overvåget din stubs webtrafik.
Vi har opdaget en betydelig interesse fra hans IP-adresse.
Interesse for hvad?
Dig og din familie.
Det får os til at tro, at nogen kan have kontaktet ham.
De vil hverve ham til at skade jer.
Så må I sende mig tilbage.
Nu, mener jeg.
Søg videre efter Aelita. Jeg er tilbage om en time.
Wolfgang.
Er de blevet immuniseret?
Efter statens reglementer.
Hvor gammel er du?
Jeg bliver ti om 27 dage. Wolf er otte.
Åbn munden.
Det kræver lidt arbejde, men det er overkommeligt.
Stipendier fra staten kan dække udgifterne.
Vi får ikke brug for velgørenhed.
Vores land har bedt os om hjælp med reformationen.
Det er vores pligt.
Vil I gerne bo hos os i Oxfordshire?
Må Wolf også komme med?
De blev fundet sammen på gaden.
Et forbundet par.
Vi ville kun adoptere én.
-I så fald... -Jeg efterlader ikke Wolf.
Hedder drengen Wolf?
Forkortelse af Wolfgang.
Genetisk arv fra Tyskland og Nordafrika.
-Kan du lide dit navn? -Ja.
Hvad hvis vi vil kalde dig noget andet?
Noget mere traditionelt?
Måske Wilfred?
Er det i orden?
Jeg kan godt være Wilfred.
God dreng.
Aelita.
Wilfred?
Hej mor.
Hvornår var hun her sidst?
Det er år siden.
Som dig.
Før din fars død er jeg sikker på.
Jeg har stadig ikke tilgivet jer.
I deltog ikke i begravelsen.
-Behøver vi gøre det her? -Det var akavet.
Ikke at jeg forventer en undskyldning.
Som altid stiller du forkerte spørgsmål
og får forkerte svar.
Jeg troede, du ville spørge om,
hvornår jeg sidst så Aelita?
-Og? -For en måned siden.
Måske mindre end det.
Jeg var i St James. Jeg kom ud fra Wiltons.
Jeg løb ind i hende.
Og talte I sammen?
Jeg forsøgte at få en snak,
men det blev en envejskommunikation.
Jeg spurgte, hvor hun boede.
Hun anlagde den overlegne attitude,
som hun af og til bruger sagde:
"Hvor sne sidst faldt i London."
Selv efter alle de år
ved jeg ikke, hvorfor hun skal tale i gåder.
Hun blev fornærmet, da jeg udtrykte forvirring.
Hun sagde, at hvis jeg havde vist den mindste interesse,
ville jeg vide præcis, hvad hun mente.
Men du var opmærksom, Wilfred.
Og ved du, hvad hun mente?
Der kan du se.
Sæt dig nu ned, Wilfred.
Det er irriterende at have dig stående truende over mig.
Af og til, når jeg ikke kan sove,
ligger jeg og forsøger at løse gåden om din søster og dig.
Jeres far og jeg havde vores fejl.
Eller også var vores standarder for høje
i betragtning af jeres særlige herkomst.
Men vi gav jer det allerbedste af alt.
Skolegang. Muligheder...
Tak, min kære.
Det var så lidt.
Jeg forventer ikke, du forstår.
Test mig.
Man bliver ensom, Wilfred,
uden selskab.
Havde en generisk model ikke været nok?
Jo. Det er vel meget sentimentalt af mig.
Men der var noget over Aelita.
Hendes måde at opføre sig på
har altid været betryggende.
Ubelastet af frastødende særheder, mener du.
Jeg sagde, at jeg ikke forventede, du forstod.
Jeg har sagt alt, jeg ved, om hendes færden.
Og vores te er blevet ubehageligt lunken.
Så det er nok på tide, at du går, tror du ikke?
Jeg tager mig af Pickett.
Hvad mener du med det?
Du kan ikke slå Corbell Pickett ihjel med koldt blod.
Du sagde, han ville slå os ihjel.
Det er ikke just varmblodigt.
Men sådan er han.
Sådan er vi ikke.
Måske ved du det ikke,
men marineinfanteriet gjorde mig præcis til den slags person.
Du er ikke i marineinfanteriet længere.
Ved du, hvad semper betyder?
Ja. Jeg ved også, hvad fidelis betyder.
Så du må spørge dig selv, hvad du er loyal over for.
Hvad med det her?
Find en gennemførlig plan,
ellers bruger vi min.
Tal med mig først, før du træffer nogen valg.
Okay.
Sig det.
Vi taler om det først. På æresord.
Pis.
Og det gælder også for Conner!
Velkommen tilbage.
Bilen er programmeret ind i et netværk med Buckingham Palace i centrum.
Ser du noget velkendt fra den aften,
kan vi prøve at spore din rute tilbage til Aelita.
Hvad skete der med hende?
Mariel.
Bagefter, mener jeg.
Montørerne udfører mirakler. Hun har det sikkert fint.
Jeg bad ikke om at blive trøstet.
Hun er vist forsvundet.
Det kan montører også gøre.
Slog Aelita hende ihjel?
Aelita eller Forskningsinstituttet.
De er desværre ikke så glade for sikkerhedsbrud.
Jeg troede, det var en simulering.
Ja, men det viser sig, at bliver vi stukket,
bløder vi.
Vent, kør tilbage.
Vi drejede vist der.
Jeg ved det ikke.
Lad os gå en lille tur og se, om der dukker noget op.
Du går den vej. Jeg går her.
Vi tilkobler os og ser det samme.
-Tilkobler os? -Du vil høre en klokke.
Når du gør, swiper du og trykker med tommel og pegefinger.
KALIBRERER...
FORBINDELSE ETABLERET
Hold da kæft.
Den er indstillet til fuld receptivitet.
Det tager tid at tilpasse sig.
Pis. Jeg har kvalme.
Ja, nok mine tømmermænd. Du bør kunne justere det.
Er det bedre?
Ja.
Jeg har aldrig følt mig så underlig.
Det er, som om jeg er en del af dig.
Giver det mening?
Virker det begge veje?
Hvordan føles jeg?
Hvad?
Du er regnbuer og enhjørninger, frk. Fisher.
Rend mig.
Med et blues-lydspor underneden.
Kraftig bas.
Op og ned. For at justere mig.
JIMMY'S BAR & SPIRITUS
Jasper.
Jeg tror, at hr. Pickett og jeg trænger til en snak.
Hvad kan jeg hjælpe med?
Jeg har en gulerod, og jeg har en stok, hr. Pickett.
Vil du have guleroden først?
Hvor meget lovede de dig for at dræbe min søster og mig?
Hvad taler du om?
Prisen for et par aftener siden var ni millioner.
Så har de tilbudt dig mindre end det,
kan de ikke have høje tanker om dig.
Hvad er I blandet ind i?
Intet, der trænger sig ind på dit domæne.
Men jeg kan tilbyde dig 200.000 om ugen for at lade os være i fred.
Lad os give hinanden håndslag,
og jeg er gået.
Jeg er nysgerrig på stokken.
-Ved du, hvad de er? -Jeg har hørt om dem.
Hvad har du hørt?
At de ødelagde dig godt og grundigt.
Og jeg takker dig for din tjeneste.
Vil du høre en historie?
Marineinfanteriet hverver haptisk personel i landdistrikter.
Børn, der vokser op sammen, udviser allerede en samhørighed.
Man tilkobler haptiske sensorer og får en samlet organisme.
Hastighed, intensitet, voldshandlinger.
Når det blev intenst nok,
var jeg ikke klar over, hvad jeg lavede.
Ligesom hånden, der ikke kender hjernens intentioner.
Nå, men da krigen var slut, var jeg i Quantico og gik ind på en bar.
Der sad en fyr på en skammel.
Og jeg mistede bevidstheden.
Væk.
Da jeg kom til mig selv, stod jeg over fyren.
Jeg havde tæsket ham sønder og sammen.
Jeg havde aldrig set ham før.
Men en sergent i min enhed
var blevet overfaldet af ham, da han var 16 år gammel.
På grund af de haptiske sensorer havde jeg det i mig.
Og fandt det bydende nødvendigt at smadre det røvhul
uden at vide hvorfor.
Det er noget af en fortælling.
Men er der en morale,
fangede jeg den ikke.
Sker der mig eller min søster noget, og du står bag,
bør du have orden i dine ting, for jeg er ikke blot mig nu.
Jeg er alle, jeg var soldat med.
Er det din bedste stok?
Føler du dig tryg her?
Du er for ung til at huske det,
men byen her var et lortested engang
og blev ledet af noget rakkerpak.
Det ændrede jeg
ret hurtigt.
Jeg har gjort det til et rart sted.
Rent, stille.
Min by.
Så, ja.
Jeg føler mig tryg her.
Den næste får du i øret.
Det er min stok.
Er 200.000 om ugen i orden?
Tak, du.
Akrofobi?
Ikke synderligt.
Godt.
Følg mig. Jeg trænger til lidt luft.
Hovedkvarteret var vores første luftfiltre.
Bygget, før du sluttede dig til os. Ved du, hvordan de virker?
-Kun i bredere forstand. -Fortæl.
De fanger kulstof fra atmosfæren.
Men spørger du om den specifikke teknologi,
er det som at spørge mig om, hvordan en fugl flyver.
Du bruger for lang tid.
Vi har ikke råd til det.
-Stubben... -Ja, ja, ja.
Den giver helt specielle udfordringer. Det er jeg klar over.
Måske er der for mange bevægelige dele?
Hold med lejesoldater. Småbyers uigennemtrængelige alliancer.
Der må være en enklere måde at dræbe en pige på, ikke?
Blot én person? Med et passende våben?
Hvad med vores problemer her og nu?
Det ser ud til, at Aelita West gik i skole med Grace Hogart.
De boede sammen i et år.
Det er foruroligende.
Jeg har altid været glad for Grace.
Jeg kan løse det, hvis du vil.
Nej, det gør jeg.
Har I fundet kilden til Aelitas finansiering?
Vi leder stadig.
Du havde ret. Det lugter af klept.
Hvis specifikke familie er uklar, men skulle jeg gætte...
Du skal ikke gætte, Daniel.
Du skal finde ud af det med sikkerhed.
Og så vil jeg have tabstallet.
Du ved nok, at jeg let kan eliminere dig
på et utal af måder med et vink.
Men jeg sætter pris på dig.
Og du skal ikke tjene instituttet af frygt,
hvilket er den svageste form for motivation.
Stærk kun på kort sigt.
Doktor!
De basker med vingerne.
-Undskyld? -Fuglene.
Sådan flyver de.
Kys, Daniel. Få det gjort.
Aelita siger, at jeg nok ikke lever om ti år.
Hvad mente hun med det?
Hallo? Er du der?
Wilf?
Når vi finder Aelita, kan du spørge. Jeg aner det ikke.
Hun kaldte mig en polt. Hvad betyder det?
Kort for "poltergejst."
Sådan refererer vi til folk fra stubben.
Som et spøgelse. Her, men ikke her.
Perfekt medskyldig, mener du.
Apropos, bør vi bekymre os om politiet?
Gå til højre ved hjørnet.
Gå stille og roligt. Jeg nærmer mig fra modsatte retning.
Ja?
Er den perifere enhed registreret?
Det er den.
Med et par ildesete forstærkninger.
Det kunne du have sagt i forvejen.
Hvad sker der?
Vi delte os op. En politi-Koid følger efter hende.
Indhent hende.
Og lad hende ikke tale med den.
Opdager den, Flynne er fra stubben, er I alene.
Vi fjerner alle spor.
Men jeg sender en behandlingspakke til Wakefield fængsel.
For fanden da, Ash.
Jeg kan sende hende hjem.
Nej, det ser mistænkeligt ud. Vent.
Jeg lytter.
Følg mit eksempel.
Når jeg rører hagen, spørger du, om du må tage hjem.
Kan vi være til hjælp?
Den perifere enhed er gået rundt på en måde,
der overtræder algoritmiske forudsigelser.
Jeg skulle undersøge det.
Identitet, tak.
-Wilf Netherton. -Bekræftet.
Og det er Rainey Portis i den perifere enhed.
Statsborger fra Canada.
Tjekker du, vil du se,
jeg ansøgte om visa i hendes navn. Ti ture.
To er blevet brugt. Det her er den tredje.
Der er ikke blevet anmodet om et tredje besøg.
Rainey var spontan.
Dit besøgsvisum er inddraget.
Vær venlig at overgive den perifere enhed...
Du må undre dig over, vi steg ud af bilen, ikke?
Vi havde et skænderi.
Jeg vil egentlig værdsætte din mening.
På Raineys første besøg
nævnte hun, at den perifere enhed ikke lignede hende.
Jeg skulle leje en ny model den næste gang, hun kom.
Men hun vidste ikke, at den ikke lejes.
Jeg ejer den.
Den blev formet efter min eks.
Det var lettere at genbruge den,
hvilket var dovent og forkert af mig.
Da Rainey så sig selv i den samme enhed, blev hun vred.
Jeg respekterede hende ikke, når jeg overhørte hendes anmodning.
Hun sprang ud af bilen. Det fører frem til nuværende tidspunkt.
Men sagen er,
at jeg begynder at få følelser for hende.
Jeg fornemmer, at følelser er mulige, hvis du forstår.
Jeg finder dig tillokkende.
Intelligent.
Spændende.
Frygtløs.
Kan du ikke se det?
Må jeg tage hjem nu, hr. betjent?
Ja.
Registrer hendes besøg så hurtigt som muligt, hr. Netherton.
Naturligvis, hr. betjent.
Hav en god dag.
Følg efter mig.
Dr. Nuland?
Grace.
Tak, fordi du så hurtigt kunne finde tid.
Selvfølgelig.
Vi har næsten aldrig tid til at tale sammen.
Det har jeg vist forsømt.
Vi ved jo, at du har travlt.
-Har du et yndlingssted? -Hvad?
Et sted, hvor du kan forny din energi? Det her sted er mit.
-På grund af udsigten? -Bierne.
Deres uvidenhed.
Det er som en slags advarsel.
De arbejder hårdt med det, de kan,
men de aner ikke, hvor sårbare de er.
Det, der udryddede dem, findes stadig.
Vi prøver selvfølgelig at beskytte dem,
men ét enkelt fejltrin, og et virvar af kriser vil vælte frem.
Vidste du, at de har haft to masseuddøen
på de seneste fem år?
Og så...
Det var en hård tur tilbage fra det.
De er heldige med dig.
Os mennesker er ikke så forskellige.
Vi forestiller os simpelthen, at Jackpot
med alle rædslerne er en del af fortiden.
Men arbejdet for at bevare det...
Men det ved du alt om.
Det er jo idéen bag dit arbejde.
Din data fra stubben kan redde os alle.
Fra os selv.
Jeg er beæret over at kunne hjælpe.
Har du mange venner, Grace?
Et par.
Aelita West. Er hun en ven?
Ja. Vi gik på samme skole.
Hun var ansat i vores afdeling med biodiversitet.
"Var"?
Hvordan kan en fra Korn og bælgfrugter
lære om vores stub-forskningsafdeling?
Hun var nysgerrig. Jeg...
Jeg har ikke fortalt hende noget af værdi.
Jeg ville aldrig...
Der var et land, der hed Paraguay før Jackpot.
Har du hørt om det?
Nej.
Landets folk havde en talemåde.
Hvis man vil afsløre en hemmelighed...
...en vigtig hemmelighed, en særdeles vigtig hemmelighed,
så bør man grave en grav først.
-Hvems grav? -"Hvis grav."
Enten til den, der hører hemmeligheden.
Eller til dig selv.
Jeg beklager, at jeg har skuffet dig.
Der er et stof i teen.
Kroppen vil bearbejde det,
og din sved vil efterligne hvepsens feromoner.
Det gør vores venner lidt irritable.
Forstår du, at du ikke gav mig noget valg?
Jeg har to små børn.
Ja, lige præcis!
Tænk på dem.
Tænk på det, du ville gøre for at beskytte dem.
Dr. Nuland, nej!
Jeg beder dig!
Gør det ikke! Jeg vil gøre alt!
Spørg dig selv.
Når man bruger en kumme,
hvor svært er det så at ramme rigtigt?
Når jeg siger rigtigt, mener jeg ikke på gulvet.
Det er ikke mig.
Måske kan du også få dine venner til at stoppe. Start en trend.
Jeg kan prøve, hvis du vil,
men helt ærligt har kvinder det lettere. De kan bare sætte sig.
Det var en joke.
-Det var en joke. -Og så sjov.
Tak.
Vi er hjemme. Du kan slukke motoren.
Jeg skal give min onkel noget.
Hvad?
Det ved jeg ikke. En taske.
-Er der stoffer i? -Nej.
Hvordan ved du det?
Min onkel ved, hvordan jeg har det med det.
Og det er fra Forever Fab.
-Gav Flynne dig den? -Macon og Edward.
Billy Ann, nej.
Jeg laver mad, hvis du gør mig en tjeneste.
Find ud af, hvad der foregår.
-Hvordan det? -Find ud af det.
Jeg spørger dig ikke om middagen.
Og du tager ikke nogen af dem, Jasper Baker.
Billy Ann, jeg er ikke idiot.
Okay.
Hej.
Værsgo.
Havde du problemer?
Nej. Jeg sagde, hvad jeg kom efter, og de gav mig den.
-Har du kigget i den? -Nej.
Sådan gør jeg ikke.
Men jeg tror godt, jeg ved, hvad der er i.
Og hvad er dit gæt?
Penge.
Fra Fisher-familien.
-De er dine naboer, ikke? -Jo.
Overrasker det dig ikke, at de betaler mig 200.000?
Lidt, for at være ærlig.
Og hvis jeg siger, de vi blive ved med at betale
i en overskuelig fremtid?
Jeg vil undre mig over, hvor pengene kom fra.
Du er en kvik ung mand, Jasper.
Det er nemlig spørgsmålet til en million.
-Vil du have et bundt? -Nej.
Jeg mener...
Tag dem nu.
-Gør det. -Okay.
Tak.
Jeg tilbyder dig en værdifuld lektie her.
Før du accepterer penge fra nogen,
skal du altid spørge om, hvad de vil have til gengæld.
Nej, nej, nej. For sent.
Du har taget dem.
Hvad vil du...
Hvad vil du have til gengæld?
Du skal finde svaret på spørgsmålet til en million.
-Du mener... -Jeg siger det ligeud.
Jeg er lidt bekymret for Fisher-familien.
Jeg tror, de har rodet sig ud i noget,
der måske er større, end de kan håndtere.
Kan du huske Mad Dogs?
Det er den slags ondskab, jeg taler om.
Det er tilbage i vores by.
Jo mere jeg ved, des mere kan jeg passe på dem.
-For de er rare mennesker. -Det er de.
Så der må ikke ske dem noget slemt, vel?
Nå, men...
Okay.
Hvordan føles det,
når man er tilkoblet de haptiske sensorer?
Det er svært at beskrive.
Hvorfor spørger du?
Jeg tror, jeg prøvede.
Eller noget tilsvarende. Med Wilf.
Forstår du?
Du må være forsigtig nu.
Hvorfor?
Det kræver træning at flette sammen.
Man kan fare vild i det.
Fare vild, hvordan?
Når to sjæle bliver én,
kan det føles som kærlighed, hvis man ikke ved bedre.
De kalder det "haptisk glidning."
Okay.
Velkommen tilbage.
Det er ikke virkeligt, vel?
Nej, desværre.
Aelita har efterladt spor om sin færden. En gåde.
Hun har altid været glad for gåder.
Jeg ville finde hendes sindstilstand.
Hvad var sporet?
"Hvor sne sidst faldt i London."
Min mor havde et maleri over sit skrivebord. Der stod:
"Slaget ved klosteret, stedet, hvor Harold faldt."
Tror du ikke, at "sne" kan være en person?
Hvad siger du?
John Snow.
Hvem er det?
En af Aelitas intellektuelle helte.
En engelsk læge. Han afdækkede kolerasmitte.
Hvor døde John Snow?
I London. Den 16. juni 1858.
Hvor, helt præcist?
18, Sackville Street.
Kom. Vi tager hen, hvor Snow sidst faldt i London.
Jeg er ankommet.
Nogen er kommet før os.
Vi har sådan et derhjemme.
Præcis det samme?
Ja, vores er også gået i stykker.
Det stoppede, da min far døde.
Hvad er klokken på det?
2.15.
Flot klaret.
Hvad er der sket med dem?
Perifere.
Ubenyttede i dagevis uden næringsbad.
Ask og Ossian kan spore forbindelserne tilbage til operatørerne.
Hvad?
Burton.
Hvad er det?
Det er et implantat.
Aelitas?
Hun må have flyttet det efter angrebet, så hun ikke kunne spores.
Vi må hellere gå.
Velkommen tilbage, frk. Fisher.
Og det er Wilfred Netherton?
Kan du huske det her?
Jeg formoder, du tænker: "Dræb mig, spillet er slut," ikke?
Men kvæstelserne vil efterlade et mærke.
Det gør lidt ondt, ikke?
Hvad vil du med mig?
Svar mig.
Hun stopper først, når du er død.
Du forsinker blot det uundgåelige.
Trækker pinen ud.
Du tog noget.
Hvad?
NÆSTE GANG I THE PERIPHERAL
Jeg vil tilbage.
Du tænker ikke klart.
Hvor længe går der, før andre vil slå os ihjel?
Du lister altid væk. Kan man stole på dig?
Så det vil min verden møde?
Tekster af: Maria Kastberg
Kreativ supervisor Toni Spring