‫בפרקים הקודמים של הפריפראל‬
‫אין להם מושג עם מי הם החליטו להתעסק.‬
‫זו לונדון,‬
‫רק 70 שנים לאחר מה שאת קוראת לו "הווה".‬
‫את בתוך מה שנקרא "פריפראל".‬
‫נוכחת-מרחוק.‬
‫שולטת בגוף הזה כאילו היה שלך.‬
‫אני חושבת שכדאי שתאמר לי למה אנשים באים לרצוח אותי ואת משפחתי.‬
‫תני לי להראות לך.‬
‫ברטון, תעלה לבית. מיד.‬
‫אני רואה, פלין. ‬
‫- אימא? - אני רואה אותך!‬
‫פיקטמוטורס.קום‬
‫פיקט מוטורס‬
‫קלנטון - 2015‬
‫החלונות מצופים בחמישה ס"מ פולימר.‬
‫לוחות קוולאר בדפנות הדלתות.‬
‫צמיגי אל-תקר. ראיית לילה תרמית.‬
‫ידיות מחושמלות. פריסת דוקרנים ועשן מאחור.‬
‫מכלי דלק חסינים בפני חומרי נפץ.‬
‫אני צריך רק קשקוש כאן,‬
‫וסיימנו.‬
‫אתה מתקרב לדת, קורבל?‬
‫כן, לפעמים, טוט,‬
‫אדם מגיע לנקודה שבה הוא מבין שעליו להשתנות.‬
‫להשתנות עד עמקי נשמתו.‬
‫ומתברר שהגעתי לשלב המפחיד הזה.‬
‫מכירים את שלטי החוצות שלי בכביש הכניסה לעיר?‬
‫אני מוריד אותם.‬
‫ומציב את הצלבים האלה במקומם.‬
‫לקדם מפעל מסוג אחר.‬
‫אם לא תמכור יותר מכוניות, איך נקבל תחזוקה עליהן?‬
‫אתן לכם אחריות לכל החיים, סי-ג'יי.‬
‫כל עוד אתם חיים,‬
‫אם משהו משתבש,‬
‫אתקן אותן בחינם.‬
‫אתם יודעים שאני עומד במילתי.‬
‫נלחץ יד, וסגרנו עסק.‬
‫בבקשה.‬
‫קפוץ פנימה. תרגיש את זה. בבקשה, בחורים.‬
‫הנה. הרשה לי.‬
‫תיכנס.‬
‫הרגשה טובה, לא?‬
‫הכול טוב?‬
‫תראו איך ההרגשה.‬
‫זה לא עובד?‬
‫מה הוא אומר?‬
‫מתברר שחברינו לא יכולים להתניע את כלי הרכב האלה.‬
‫גם החלונות והדלתות האלה לא נפתחים. וזה ממש חבל.‬
‫מכונית נעולה, דווקא ביום כזה.‬
‫יש לך מושג כמה חם יכול להיות?‬
‫לא, אדוני.‬
‫שישים מעלות. זה לוקח בערך שעה.‬
‫בדקתי.‬
‫- תן לנו לצאת! - שאתן להם לצאת?‬
‫אתה יודע מה אני הכי אוהב בצבא ארה"ב?‬
‫הפתגמים שהם ממציאים.‬
‫כשהנהגה של אויב עושה טעות ומתכנסת במקום אחד,‬
‫אנחנו מטילים עליה פצצה.‬
‫- תפתח את הדלת! - קוראים לזה, "עריפת ראש במכה".‬
‫יש לזה צליל פואטי, לא?‬
‫מה לעזאזל?‬
‫אני מניח שלטוט היו ספקות שהזכוכית חסינה בפני כדורים.‬
‫בחייך, אני לא יכול לנשום!‬
‫תשפריץ עליהם מים.‬
‫תזכיר להם כמה צמאים הם יהיו.‬
‫זה בולשיט, גבר!‬
‫בן זונה!‬
‫אתה לא תתקדם בחיים, ג'ספר,‬
‫אם לא יהיה לך האומץ להיות אכזרי לפעמים,‬
‫פשוט בשביל ההנאה החייתית שבכך.‬
‫נהיה פה חם!‬
‫בחייך!‬
‫תפתח!‬
‫לעזאזל!‬
‫אתה פאקינג מת.‬
‫כשתסיים פה,‬
‫תגרור את הצלבים האלה ותניח אותם על המדרכה.‬
‫דוד קורבל?‬
‫אתה הולך?‬
‫אני אחזור. אני רק הולך להביא פטיש.‬
‫הפריפריאל‬
‫אתה משתין בבריכה הזו, קורבל?‬
‫זו הבריכה שלי, לא?‬
‫יום אחד אתה תתבגר.‬
‫- ואז מה יקרה? - כנראה אצטרך להתגרש ממך.‬
‫אבל לפחות תהיה לי בריכה נקייה.‬
‫חשבתי על ההפקדה ההיא.‬
‫לדעתי, יש לנו כמה אפשרויות.‬
‫האפשרות הבטוחה ביותר היא לסרב לכסף.‬
‫לתת למשפחת פישר לחיות את חייהם.‬
‫להפסיק לבקר באולד הוואנה.‬
‫האפשרות הכי מסוכנת,‬
‫לקחת את הכסף, להרוג את הפישרים‬
‫ואם זו מלכודת אידיוטית של המחלקה לביטחון המולדת‬
‫תבלה את שארית חייך בכלא באבטחה מרבית‬
‫ותרגיש כמו אידיוט.‬
‫או שניקח את הכסף ולא נעשה שום דבר.‬
‫הבעיה היא שאולי זה לא עוקץ,‬
‫והרגזנו מישהו בעל משאבים רציניים‬
‫ונטייה לפתור מחלוקות‬
‫בצורה די נמרצת.‬
‫אני חייב לומר שאני לא אוהב אף אחת מהן, מותק.‬
‫בטוחה שאין לך אפשרות אחרת?‬
‫ג'ספר.‬
‫אשתו, בילי-אן?‬
‫החברה הכי טובה של פלין פישר.‬
‫את באמת רוצה לתת אחריות כזו לאחיין המטומטם שלנו?‬
‫לא ניגע בכסף.‬
‫ניתן לג'ספר לבדוק את המצב,‬
‫נגלה אם קורה אצל הפישרים משהו לא שגרתי‬
‫ואז נשוחח על העניין שוב.‬
‫והחבר החדש שלי באולד הוואנה?‬
‫תגיד לו שאתה עסוק בהכנות. זה עשוי לקחת קצת זמן.‬
‫זה לא יגרום לי להיראות חלש?‬
‫אריה נראה חלש כשהוא אורב בין השיחים לפני שהוא מתנפל?‬
‫לעזאזל, פלין.‬
‫טיולים בעתיד.‬
‫גופות מאחורי הבית שלך. תרופות פלא.‬
‫אני מרגישה שהראש שלי עומד להתפוצץ.‬
‫כן.‬
‫על מה אנחנו מסתכלות?‬
‫ברטון התקין לי בטלפון אפליקציה מטומטמת שמאפשרת לי לראות את הרחפנים.‬
‫אני לא יודעת, נראה שהיא... קצת מרגיעה אותי.‬
‫הם למעלה, בבית שלכם?‬
‫לא, גברתי.‬
‫- כן. - הם עקבו אחרינו עד לכאן?‬
‫ליאון עקב אחרינו עד לכאן.‬
‫כנראה הוא הפעיל אותם.‬
‫זה אמור לגרום לנו להרגיש בטוחות יותר?‬
‫אז אם הם יודעים מה יקרה לאימא שלך, הם ודאי יודעים גם לגבייך?‬
‫או לגבי הגרסה שלהם שלך.‬
‫שאלתי אותם, והם התחמקו מלתת לי תשובה.‬
‫אני לא יודעת למה, אבל זה גורם לי לחשוב שמוטב שאפסיק לשאול.‬
‫כי?‬
‫אלה ודאי חדשות די קשות.‬
‫אם הם מתעקשים כל כך לא לספר לי.‬
‫דבר אחד בטוח. יש הרבה פחות אנשים בעוד 70 שנים.‬
‫הרבה, הרבה פחות.‬
‫- אוי, חרא. - כן.‬
‫אני יודעת.‬
‫את באמת מאמינה, נכון?‬
‫כן.‬
‫- מה אתם עושים? - מתכוננים.‬
‫מה את עושה?‬
‫אי אפשר להדפיס פה כלי נשק.‬
‫אוסרים על זה.‬
‫- מי? - פוראבר פב, ברטון.‬
‫טוב, עכשיו אלה אנחנו,‬
‫אז אנחנו יכולים לעשות מה שבא לנו.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫קנינו את החנות הבוקר.‬
‫או שמילגרוס קולדיירון קנו אותה.‬
‫מיניתי את מייקון ואדוארד לאחראים.‬
‫אני צריכה לדבר איתך.‬
‫את צריכה לחבוש את הקסדה ההיא...‬
‫בחוץ. עכשיו.‬
‫מינית את מייקון ואדוארד לבוסים שלי?‬
‫- הם לא הבוסים שלך. - אמרת ש...‬
‫הם לא יכולים להיות הבוסים שלך אם החנות שייכת לך, טמבלית.‬
‫וממילא אין לך זמן לעבוד פה.‬
‫זקוקים לך בלונדון.‬
‫למה אתה מתנהג פתאום כאילו אתה האחראי?‬
‫יש הרבה חלקים במכונה הזו.‬
‫ואת זקוקה למנוחה הזו.‬
‫אנחנו מוכרחים לעבוד כצוות. הבנת?‬
‫אחרת שום דבר מהחרא הזה לא יעבוד.‬
‫מוסכם. מה קרה ליד שלך?‬
‫שום דבר. היא פשוט נוקשה. אני לא יודעת.‬
‫תשאירי שם את האופניים שלך. אסיע אותך הביתה.‬
‫קנית מכונית?‬
‫שכרתי מכונית.‬
‫תכף אבוא.‬
‫התעוררתי הבוקר מקהות חושים של שכרות,‬
‫ונחש מה מצאתי?‬
‫איזה טמבל מזדיין אמר שאולי יש לך עבודה בשבילי.‬
‫תיכנס. הם ידאגו לך.‬
‫אפשר לתת לך יד?‬
‫סליחה, אחי. בחירת מילים גרועה.‬
‫חרא, גבר.‬
‫ממש פגעת ברגשות שלי.‬
‫כן, ככה.‬
‫בסדר. אז עוף לי מהעיניים. תיכנס פנימה.‬
‫יש לך פה דריסת רגל.‬
‫עכשיו אתה סתם מניאק.‬
‫ברצינות אחי, הייתי נותן רגל וזרוע בשביל ציוד כזה.‬
‫- אתה ממש פוגע בי קשות. - אני רציני.‬
‫יחסית אליך, אנחנו פושטי רגל, עם יד על הלב.‬
‫הנה אצבע בשבילך.‬
‫בן זונה.‬
‫תקשיבי, פלין,‬
‫אנחנו צריכים לדבר על תרחישים, אוקיי?‬
‫מה אנשים צריכים לדעת. מתי הם צריכים לדעת.‬
‫אמרתי לריס ולחבר'ה שאת משחקת בסימולציה‬
‫ושראית משהו שלא היית אמורה לראות.‬
‫בגלל זה, עכשיו מישהו רוצה שתמותי.‬
‫אני מניח שיש בזה מספיק מן האמת כדי שארגיש עם זה נוח. לפחות בינתיים.‬
‫מה איתך?‬
‫כן.‬
‫מה שמביא אותנו אל אימא.‬
‫מאיפה היא חושבת שהגיעו התרופות האלו?‬
‫היא עדיין לא שאלה.‬
‫אם היא תראה אותן לרופאה שלה נצטרך לתת הסבר.‬
‫יהיה הרבה מה להסביר כשהיא תגיע לתור הקרוב כשהיא מסוגלת לראות.‬
‫הייתי אומר לה את האמת‬
‫אילו מצאתי דרך לגרום לה להישמע אפילו חצי-משכנעת.‬
‫תספרי לי מה קורה פה?‬
‫אני כל הזמן מאבדת עליה שליטה.‬
‫היא מתחילה להילחץ בלי שאתכוון לכך.‬
‫הקסדה?‬
‫אולי. אני לא יודעת.‬
‫הבוקר סיפרתי לבילי-אן.‬
‫מה סיפרת לה?‬
‫הכול.‬
‫למה לעזאזל עשית את זה?‬
‫תעני לי.‬
‫אל תדבר אליי בטון המזוין הזה. אני לא ילדה.‬
‫אז תפסיקי כבר להתנהג כמו ילדה.‬
‫תעצור את המכונית בצד.‬
‫- מיד! - אני לא עוצר את המכונית המזוינת.‬
‫אתה יודע מה, ברטון?‬
‫יש לך החבורה הקטנה שלך‬
‫סביב המדורה שמול הקרוון המזוין שלך. אבל לי?‬
‫בילי-אן היא החברה היחידה שלי.‬
‫- בסדר. - ברור שזה לא בסדר.‬
‫מן הסתם יש משהו אחר שמסתובב לך בראש ושאתה רוצה לומר כדי לעצבן אותי.‬
‫אולי כדאי לך לזכור שכשאת מספרת משהו לבילי-אן‬
‫את מספרת אותו גם לג'ספר.‬
‫אמרתי לה לשמור את זה בסוד, לעזאזל.‬
‫זה לא עובד ככה, פלין. את לא יכולה לצפות מזוג נשוי...‬
‫מה לעזאזל אתה כבר יודע על נישואים‬
‫- ואיך הם עובדים? - מי הדוד של ג'ספר?‬
‫זין.‬
‫- הם מחכים לך. - נהדר.‬
‫הנחתי שהיא תאוחסן במיטה.‬
‫זה משום שאתה רומנטיקן, ווילף.‬
‫זה סתם חפץ, עד שהפולט שלנו מגיעה.‬
‫ואיפה אמורים להחזיק חפץ אם לא בארגז?‬
‫אאש בדיוק שאלה...‬
‫אם אי פעם הרגתי מישהו.‬
‫קומי, עורי.‬
‫למה היא שאלה דבר כזה, לב?‬
‫פשוט הבטחתי לה שאתה האדם המתאים למצוא את אליתה.‬
‫וזה נכון, ללא ספק.‬
‫אין שום בושה במה שעשית. להפך.‬
‫המשפחה שלי, אוליגרכיית הקלפט כולה, זו הסיבה שלקחנו אותך תחת חסותנו.‬
‫הגנו עליך.‬
‫דאגנו לך כמו לאחד מאיתנו.‬
‫טוב, כמעט.‬
‫מעולם לא סיפרת לאף אחד, נכון?‬
‫מה עשית לניאו-פרימים ההם?‬
‫אפילו לא לאליתה?‬
‫לעולם לא תהיה עצמך לגמרי‬
‫עד שתאמץ את החלק הזה בנשמתך.‬
‫תתבע את כוחו.‬
‫אחרת, תהיה ריק בדיוק כמו הדבר הזה.‬
‫את מרגישה כמו דבר?‬
‫דבר הוא חפץ חומרי חסר חושים.‬
‫מבחינה טכנית, אני עונה על ההגדרה הזו. אך אני חוששת שהשאלה לוקה...‬
‫ו... ברוכה השבה.‬
‫בבקשה אל תגידו לי שאתם מחזיקים אותי בארגז כשאני לא פה.‬
‫לא! לא. מובן שלא.‬
‫אנחנו שוב במטבח.‬
‫לי זה נראה די פשוט‬
‫כשמסבירים את זה ככה.‬
‫חטפנו את מריאל, גנבנו את העין שלה,‬
‫השתמשנו בה כדי להיכנס למתקן התת-קרקעי, נתפסנו,‬
‫אליתה ברחה ואני נהרגתי.‬
‫אני לא בלשית, אבל נראה לי שזה מספיק כהתחלה.‬
‫תתחילו מהמסיבה.‬
‫תבררו מי זו המריאל ההיא ותמשיכו משם.‬
‫מריאל רפאל.‬
‫עוזרת מנהל האבטחה במכון המחקר.‬
‫שם גם אליתה עובדת.‬
‫הגיוני להניח שהשתמשת בקשתית שלה‬
‫להיכנס לאחד מהמתקנים המאובטחים של המכון.‬
‫וזה הופך את ההמשך‬
‫למסובך יותר משהיה בכל מצב אחר.‬
‫וגם למסוכן יותר.‬
‫אתם מפחדים מהמקום ההוא, מה?‬
‫בואי נגיד שמזעור החשיפה שלנו למ״מ‬
‫הוא אינטרס אישי קולקטיבי שלנו.‬
‫אבל לא גנבתם מהחברה?‬
‫והשתמשתם באליתה כדי להתגנב לעולם שלי?‬
‫"גניבה" היא מילה חריפה.‬
‫וגם "התגנבות".‬
‫איך הייתם קוראים לזה?‬
‫אני מאמין שיש משהו שרצית לשאול את הגברת הצעירה הזו.‬
‫איזה קשר יש לך לאיש בשם קורבל פיקט?‬
‫אין לי קשר אליו.‬
‫ואני רוצה להמשיך ככה. למה?‬
‫הוא יצרן סמים נרקוטיים באזור שלך. די אלים.‬
‫תגלית זוועתית נחשפה הבוקר בקלנטון שבצפון קרוליינה.‬
‫שתיים עשרה גופות נמצאו תלויות על צלבים בדרך סילטוול, כולן...‬
‫אני יודעת מיהו קורבל פיקט המזוין.‬
‫כל חברי קרטל "מאד דוגס"‬
‫וגם מה הוא. תכבי את החרא הזה, בבקשה.‬
‫אנחנו עוקבים אחר תנועות הרשת בבדל שלך.‬
‫הבחנו בעלייה משמעותית בהתעניינות מכתובת האיי-פי שלו.‬
‫התעניינות במה?‬
‫בך ובמשפחתך.‬
‫וזה גורם לנו להאמין שאולי מישהו מכאן יצר איתו קשר.‬
‫בתקווה לגייס אותו לפגוע בכם.‬
‫אז אתם צריכים לשלוח אותי בחזרה.‬
‫כלומר, עכשיו.‬
‫תמשיכו לחפש את אליתה ואני אשוב בעוד שעה.‬
‫וולפגנג.‬
‫הם חוסנו?‬
‫בהתאם להנחיות הרשמיות.‬
‫בת כמה את, מתוקה?‬
‫בעוד 27 ימים אהיה בת עשר. וולף בן שמונה.‬
‫לפתוח.‬
‫יש מה לשפר, אבל זה לא נורא.‬
‫הקצבה אמורה לכסות את ההוצאות על זה.‬
‫אנחנו לא זקוקים לצדקה.‬
‫המדינה שלנו ביקשה שנעזור למאמצי הרפורמציה.‬
‫מחובתנו לעשות זאת.‬
‫תרצי לבוא לגור איתנו באוקספורדשייר?‬
‫גם וולף יכול לבוא?‬
‫הם נלקחו מהרחובות והוחזרו למוטב ביחד.‬
‫זוג בעל קשר עמוק.‬
‫תכננו לאמץ רק ילד אחד.‬
‫- אם כך, אולי נוכל... - לא אלך בלי וולף.‬
‫וולף הוא שם הילד?‬
‫קיצור של וולפגנג.‬
‫הדנ"א מצביע על מורשת גרמנית וצפון-אפריקנית.‬
‫- אתה אוהב את שמך? - כן, אדוני.‬
‫אבל נניח שנרצה לקרוא לך בשם אחר,‬
‫משהו קצת יותר מסורתי.‬
‫כמו ווילפרד.‬
‫זה יהיה בסדר?‬
‫אני יכול להיות ווילפרד.‬
‫ילד טוב.‬
‫מרי, מרי, שמעי את שירי‬
‫איך פריחת גנך כה מזהירה?‬
‫עם פעמונים כסופים‬
‫אליתה.‬
‫ועם צדפים‬
‫ונערות יפהפיות בשורה‬
‫הגברת מרי, שמעי את שירי‬
‫איך פריחת גנך...‬
‫ווילפרד?‬
‫עם פעמונים כסופים ועם צדפים‬
‫שלום, אימא.‬
‫מתי הייתה פה בפעם האחרונה?‬
‫לפני שנים.‬
‫כמוך.‬
‫לפני מות אביכם, זה בטוח.‬
‫עדיין לא סלחתי לכם.‬
‫לשניכם. על שלא באתם להלווייתו.‬
‫- אנחנו לא חייבים לעשות את זה, נכון? - זה היה מביך.‬
‫לא שאני מצפה להתנצלות.‬
‫כמו תמיד, אתה שואל את השאלה הלא נכונה‬
‫ולכן, מקבל את התשובה הלא נכונה.‬
‫אני חושבת שרצית לשאול,‬
‫מתי ראיתי את אליתה בפעם האחרונה?‬
‫- אז? - לפני חודש.‬
‫אולי אפילו פחות.‬
‫הייתי בסנט ג'יימס. יצאתי מווילטונס.‬
‫נתקלתי בה, פשוטו כמשמעו.‬
‫ודיברתן?‬
‫ניסיתי לפתוח בשיחה‬
‫אבל אליתה היא אליתה, כך שהמאמץ היה די חד-צדדי.‬
‫שאלתי אותה איפה היא מתגוררת.‬
‫נכנסה בה אותה רוח מתנשאת ולא-מושכת‬
‫שהיא מפגינה לפעמים ואמרה,‬
‫"במקום שבו נפל שלג בלונדון בפעם האחרונה".‬
‫"במקום שבו נפל שלג בלונדון בפעם האחרונה."‬
‫אחרי כל כך הרבה שנים,‬
‫אני לא מבינה למה היא מוכרחה להשתעשע בחידות כאלה.‬
‫כשהבעתי בלבול, היא נעלבה.‬
‫היא אמרה שלו טרחתי אי פעם לשים לב, רק קצת,‬
‫הייתי יודעת בדיוק למה כוונתה.‬
‫אבל אתה שמת לב, ווילפרד.‬
‫ואתה יודע למה היא התכוונה?‬
‫רואה?‬
‫אנא שב, ווילפרד. אפילו לרגע אחד.‬
‫זה כל כך מייגע כשאתה מיתמר מעליי ככה.‬
‫לפעמים, כשאני לא מצליחה להירדם,‬
‫אני שוכבת ומנסה לפתור את החידה שלך ושל אחותך.‬
‫אני מניחה שאביכם ואני עשינו טעויות.‬
‫ואולי הסטנדרטים שלנו פשוט היו גבוהים מדי,‬
‫בהתחשב בייחוד של מוצאך.‬
‫אבל אתה לא יכול להכחיש שנתנו לכם את הטוב ביותר מכל דבר.‬
‫השכלה. הזדמנויות. ו...‬
‫תודה, יקירתי.‬
‫בשמחה, גברתי.‬
‫אני לא מצפה שתבין.‬
‫נסי אותי.‬
‫נשמה הופכת לבודדה, ווילפרד‬
‫כשהיא חיה בלי חברות.‬
‫דגם גנרי לא מספיק?‬
‫כן. אני מניחה שזה מאוד סנטימנטלי מצידי.‬
‫אבל היה משהו באליתה.‬
‫משהו בדרך שבה היא התנהגה‬
‫שתמיד מצאתי בו נחמה עמוקה.‬
‫כלומר, בלי ההכתמה של מוזרויות לא-מושכות באישיות.‬
‫כמו שאמרתי, אני לא מצפה שתבין.‬
‫סיפרתי לך כל מה שאני יודעת על מקום הימצאה.‬
‫והתה שלנו התקרר ואיננו טעים יותר.‬
‫אז אולי הגיע הזמן שתצא לדרכך, אתה לא חושב?‬
‫אני אטפל בפיקט.‬
‫מה זאת אומרת, תטפל בו?‬
‫ברטון, אתה לא יכול להרוג את קורבל פיקט בדם קר.‬
‫אמרת שהוא מתכנן להרוג אותנו.‬
‫זה לא ממש מעשה של דם חם.‬
‫אבל זה סוג האדם שהוא.‬
‫אנחנו לא כאלה.‬
‫אולי לא ידעת,‬
‫אבל חיל הנחתים השקיע הרבה כסף בהפיכתי בדיוק לאדם כזה.‬
‫אתה כבר לא בחיל הנחתים.‬
‫את יודעת מה משמעות "סמפר"?‬
‫כן. אני יודעת גם מה משמעות "פידליס".‬
‫אז נראה לי שאתה צריך לשאול את עצמך, "נאמן למה?"‬
‫מה את אומרת על זה,‬
‫את תחשבי על תוכנית בת ביצוע‬
‫או שתסכימי לזו שלי.‬
‫אתה תדבר איתי לפני שתקבל החלטה?‬
‫מוסכם.‬
‫תגיד את זה!‬
‫נדבר על זה קודם. אני מבטיח.‬
‫חרא.‬
‫ואותו דבר לגבי קונור!‬
‫ברוכה השבה.‬
‫תכנתי את המכונית כך שתיסע ברשת שארמון בקינגהאם במרכזה.‬
‫אם תראי משהו מוכר מאותו לילה,‬
‫נוכל לנסות להתחקות אחר הדרך שעשית ולמצוא את אליתה.‬
‫מה קרה לה?‬
‫למריאל.‬
‫אני מתכוונת, אחרי זה.‬
‫רופאים מרכיבים מסוגלים לחולל ניסים. אני בטוח היא בסדר.‬
‫לא שאלתי את זה כדי שתגרום לי להרגיש טוב יותר.‬
‫נראה שהיא נעלמה.‬
‫מרכיבים מסוגלים גם לזה.‬
‫אליתה הרגה אותה?‬
‫אליתה או מ״מ.‬
‫אני חושש שהם לא מגיבים יפה לכשלי אבטחה.‬
‫חשבתי שאני משחקת בסימולציה.‬
‫כן, טוב, מתברר שאם תדקרי אותנו,‬
‫נזוב דם.‬
‫רגע, תחזור אחורה.‬
‫נראה לי שפנינו שם.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אז למה שלא נלך ברגל קצת? נראה אם משהו קופץ לך לעין.‬
‫את תלכי לשם, ואני לכאן.‬
‫נתחבר, כך שתראי את מה שאני רואה.‬
‫- נתחבר? - את תשמעי צלצול.‬
‫ואז, תחליקי ותטפחי באגודל ובאצבע המורה.‬
‫מתכייל...‬
‫חיבור נוצר‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫זה מכוון לכלל-חושיות, לא רק לראייה ולשמיעה.‬
‫אולי תזדקקי לרגע להתרגל.‬
‫זין. יש לי בחילה.‬
‫כן, אני מניח שזה ההנגאובר שלי. אמורה להיות לך אפשרות להנמיך אותו. כך.‬
‫טוב יותר?‬
‫כן.‬
‫זה הדבר הכי פאקינג מוזר שהרגשתי אי פעם.‬
‫כלומר, זה כאילו אני חלק ממך?‬
‫זה נשמע הגיוני?‬
‫זה דו-כיווני?‬
‫איך אני מרגישה?‬
‫מה?‬
‫כולך נופת צופים, גברת פישר.‬
‫לך תזדיין.‬
‫עם פסקול של בלוז בבסיס.‬
‫בס כבד.‬
‫למעלה או למטה. להכניס או להוציא אותי.‬
‫אצל ג'ימי בר ומשקאות חריפים‬
‫ג'ספר.‬
‫נראה לי שאני ומר פיקט צריכים לשוחח.‬
‫איך אוכל לעזור?‬
‫יש לי גזר ויש לי מקל, מר פיקט.‬
‫שנתחיל מהגזר?‬
‫כמה כסף הבטיחו לך כדי להרוג אותי ואת אחותי?‬
‫אני לא יודע על מה אתה מדבר.‬
‫לפני כמה לילות, המחיר עמד על תשעה מיליון דולרים.‬
‫אז אם הציעו לך פחות מזה,‬
‫ברור שהם לא מעריכים אותך במיוחד.‬
‫במה הסתבכתם?‬
‫שום דבר שיפלוש לתחום העסקי שלך, אני מבטיח.‬
‫אבל אני יכול להציע לך 200,000 לשבוע רק בשביל שתעזוב אותנו, לעזאזל.‬
‫למה שלא נלחץ יד‬
‫ואני אצא לדרכי.‬
‫אני סקרן לגבי המקל.‬
‫- אתה יודע מה אלה? - שמעתי עליהם.‬
‫מה בדיוק שמעת?‬
‫איך שהם דפקו אותך בגדול.‬
‫ואני מודה לך על שירותך.‬
‫שאספר לך סיפור?‬
‫הנחתים מגיעים דווקא לעיירות כפריות לגיוס לממשק מישושי.‬
‫ילדים שגדלו ביחד מגיעים כיחידה קטנה ומלוכדת מוכנה.‬
‫מחברים את הממשק המישושי ומקבלים אורגניזם מאוחד.‬
‫מהירות, עוצמה, השתלטות תוקפנית.‬
‫בכנות, כשהמצב היה ממש קשה,‬
‫באופן כללי, לא הייתי מודע למעשיי.‬
‫כמו שיד לא מודעת, אם אתה מבין את כוונתי.‬
‫בכל מקרה, כשהמלחמה נגמרה, הייתי בקוונטיקו. נכנסתי לפאב.‬
‫ראיתי בחור יושב על שרפרף.‬
‫ופשוט היה לי בלאק אאוט.‬
‫לא הייתי שם.‬
‫כשהתעוררתי, עמדתי מעל הבחור ההוא.‬
‫גיליתי שהכיתי אותו כמעט למוות.‬
‫לא ראיתי אותו לפני כן מעולם.‬
‫אבל סמל מהמחלקה שלי,‬
‫הבן-זונה ההוא תקף אותו כשהוא היה בן 16.‬
‫ובגלל הממשק, זה היה בתוכי.‬
‫יחד עם צורך עמוק ופראי לפרק את הבן-זונה‬
‫בלי שאפילו ידעתי למה.‬
‫זה חתיכת סיפור.‬
‫אבל אם יש לו מוסר השכל,‬
‫נראה לי שפספסתי אותו.‬
‫אם משהו יקרה לי או לאחותי, ואתה תהיה אחראי לו,‬
‫מוטב שתסגור את כל העניינים שלך, משום שאני כבר לא רק אני.‬
‫אני כל האנשים ששירתי איתם.‬
‫זה המקל הכי טוב שלך?‬
‫אתה מרגיש בטוח כאן, מר פיקט?‬
‫אולי אתה צעיר מכדי לזכור את זה,‬
‫אבל העיירה הזו הייתה פעם חור תחת אמיתי‬
‫שנוהל על ידי זבל מהסוג הכי גרוע.‬
‫אני שיניתי את זה,‬
‫בערך בן-לילה.‬
‫הפכתי אותו שוב למקום שנעים לחיות בו.‬
‫נקי, שקט.‬
‫העיירה שלי.‬
‫אז, כן.‬
‫כן, אני מניח שאני באמת מרגיש כאן די בטוח.‬
‫הבא ייכנס לאוזן המזוינת שלך.‬
‫זה המקל המזוין שלי.‬
‫מאתיים לשבוע נשמע טוב?‬
‫תודה, גבר.‬
‫יש לך פחד גבהים?‬
‫לא ממש.‬
‫יופי.‬
‫טייל איתי. אני צריכה לשאוף אוויר.‬
‫המטה של מ״מ היה מטהר האוויר הראשון שלנו.‬
‫הוא נבנה זמן רב לפני שהצטרפת אלינו. אתה יודע איך הם פועלים?‬
‫- רק בכלליות. - ספר לי.‬
‫הם לוכדים פחמן מהאטמוספרה.‬
‫אבל מעבר לזה, הטכנולוגיה הספציפית?‬
‫זה יהיה כמו לשאול אותי איך ציפור עפה.‬
‫אתה משתהה יתר על המידה.‬
‫יותר משנוכל להרשות לעצמנו.‬
‫- הבדל... - כן, כן.‬
‫אני מודעת לאתגרים המיוחדים שבו.‬
‫אולי יש לך יותר מדי חלקים במכונה?‬
‫צוותי רוצחים שכירים. בריתות-עיירה-קטנה בלתי חדירות.‬
‫ודאי יש דרך פשוטה יותר להרוג בחורה, לא?‬
‫אדם יחיד? בנשק המתאים?‬
‫מה לגבי הבעיות שלנו כאן ועכשיו?‬
‫מתברר שאליתה ווסט למדה בבית הספר ביחד עם גרייס הוגארט.‬
‫הן היו שותפות לחדר במשך שנה.‬
‫ובכן, זה מטריד.‬
‫תמיד חיבבתי את גרייס.‬
‫אוכל לטפל בעניין, אם תרצי.‬
‫לא, אני אטפל בזה.‬
‫גילית את מקור המימון של אליתה?‬
‫אנחנו עדיין מתקשים לפענח את התעלומה הזו.‬
‫אבל צדקת, נראה שקלפט מעורב בזה.‬
‫עדיין לא ברור באיזו משפחה מדובר, אבל הניחוש שלי...‬
‫אני לא רוצה ניחושים, דניאל.‬
‫אני רוצה שתברר בוודאות.‬
‫ואז, ארצה לדעת את מספר הגופות.‬
‫אני בטוחה שאתה מודע לעובדה שהייתי יכולה לחסל אותך בקלות.‬
‫בשלל דרכים, בהינף יד.‬
‫אבל אני מעריכה אותך, דניאל.‬
‫ולא הייתי רוצה שתשרת את צרכי המכון רק מפחד,‬
‫שהוא המוטיבציה החלשה ביותר.‬
‫יש לו כוח רק בטווח הקצר.‬
‫דוקטור!‬
‫הן מנפנפות בכנפיהן.‬
‫- סליחה? - ציפורים.‬
‫כך הן עפות.‬
‫נשיקות, דניאל. תבצע את זה.‬
‫אליתה אומרת שכנראה לא אהיה קיימת בעוד עשר שנים.‬
‫למה היא מתכוונת?‬
‫הלו? אתה שם?‬
‫ווילף?‬
‫כשנמצא את אליתה, תוכלי לשאול אותה. משום שאין לי מושג.‬
‫היא קראה לי פולט. מה זה אומר?‬
‫קיצור של "פולטרגייסט".‬
‫כך אנחנו קוראים לאנשים מהבדל.‬
‫כמו רוח רפאים. פה, אבל לא פה.‬
‫השותף המושלם לעבירה, זו כוונתך.‬
‫דרך אגב, אני אמורה לחשוש מהמשטרה?‬
‫פני שמאלה בפינה.‬
‫לכי בצורה רגועה. אני אגיע מהכיוון הנגדי.‬
‫כן?‬
‫בבקשה תגידי לי שהפריפראל רשומה.‬
‫היא רשומה.‬
‫עם כמה הרחבות שלא מתקבלות בברכה.‬
‫יכולת לומר לי לפני שיצאנו לרחוב.‬
‫מה הבעיה?‬
‫התפצלנו כדי לכסות יותר שטח. עכשיו שוטר קויד עוקב אחריה.‬
‫תשיג אותה.‬
‫ואל תיתן לה לדבר עם הדבר הארור הזה.‬
‫אם השוטר יגלה שפלין מגיעה מבדל, אתה לבד.‬
‫אנחנו נמחק את כל העקבות.‬
‫אבל אשלח לך מארז נחמד לכלא ווייקפילד.‬
‫לעזאזל, אאש.‬
‫אוכל לשלוח אותה הביתה.‬
‫לא, זה ייראה חשוד. חכי לאות ממני.‬
‫אקשיב לכול.‬
‫תעשי כמוני.‬
‫כשאגע בסנטר שלי, תשאלי אם את יכולה ללכת הביתה.‬
‫אפשר לעזור, אדוני השוטר?‬
‫הפריפראל הזו מסתובבת בשכונה בצורה‬
‫שמפרה את החיזוי האלגוריתמי בכמה דרגות ודאות.‬
‫נשלחתי לחקור.‬
‫הזדהה, אדוני.‬
‫- ווילף נת'רטון. - מאושר.‬
‫ובפריפראל, זו רייני פורטיס.‬
‫אזרחית קנדית.‬
‫אם תבדוק, תראה‬
‫שהגשתי בשמה בקשה לוויזת ביקור מרחוק. עשר נסיעות.‬
‫היא השתמשה בשתיים מהן וזו השלישית.‬
‫לא הוגשה ולא אושרה בקשה לביקור שלישי.‬
‫רייני במצב רוח ספונטני.‬
‫הביקור מרחוק שלך בוטל.‬
‫אנא הגישי את הפריפראל לבדיקה מיד ו...‬
‫אתה ודאי תוהה למה יצאנו מהרכב.‬
‫היה בינינו ויכוח.‬
‫אעריך את דעתך, אם זה בסדר.‬
‫בשני הביקורים הראשונים‬
‫רייני ציינה שהפריפראל לא ממש נראית כמוה.‬
‫היא רצתה שאשכור לה דגם אחר בביקור הבא שלה.‬
‫אבל מה שהיא לא ידעה הוא שהפרי הזה לא שכור.‬
‫הוא שייך לי.‬
‫הוא עוצב בדמות חברה לשעבר.‬
‫נראה לי קל יותר להמשיך להשתמש בו,‬
‫וזו הייתה טעות עצלנית מצידי.‬
‫משום שכשרייני מצאה את עצמה באותה פרי, היא התעצבנה.‬
‫היא אמרה שאני לא מכבד אותה אם התעלמתי מבקשתה כלאחר יד.‬
‫היא קפצה מהמכונית. מה שהוביל אותנו לרגע הזה.‬
‫אבל העניין הוא, אדוני השוטר,‬
‫שאני מתחיל להתאהב באישה הזו.‬
‫או לפחות מרגיש שהתאהבות היא אפשרית, אם אתה מבין את כוונתי.‬
‫אני חושב שאת מצודדת ביותר.‬
‫אינטליגנטית.‬
‫מעניינת.‬
‫אמיצה.‬
‫את לא רואה את זה, לעזאזל?‬
‫אוכל לחזור עכשיו הביתה, השוטר?‬
‫כן, גברתי.‬
‫אני מציע לך לרשום את הטיול שלה בהקדם האפשרי, מר נת'רטון.‬
‫כן, כמובן, אדוני השוטר.‬
‫יום נעים.‬
‫בואי אחריי.‬
‫ד"ר ניולנד?‬
‫גרייס.‬
‫תודה שקפצת לביקור בהתראה קצרה כל כך.‬
‫כמובן.‬
‫נראה שאף פעם אין לנו ממש זמן לשוחח, נכון?‬
‫אני מרגישה שזו הזנחה מצידי.‬
‫כולנו יודעים עד כמה את עסוקה.‬
‫- יש ספורט שאהוב עלייך במיוחד? - סליחה?‬
‫מקום שאליו את הולכת? כדי להתעודד? בשבילי, זה המקום הזה.‬
‫- הנוף הוא שמיטיב איתך? - הדבורים.‬
‫כוונתי היא לבורות שלהן.‬
‫אני מרגישה בעוצמת קריאת האזהרה.‬
‫הן עושות את מלאכתן בכזו התמדה,‬
‫בלי שום מודעות לפגיעות שלהן.‬
‫כל הדברים שהביאו להכחדתן עדיין שם, בחוץ.‬
‫אנחנו עושים כמיטב יכולתנו להרחיק אותם, כמובן.‬
‫אבל רגע אחד של חוסר דריכות, ותיפול עלינו מפולת של משברים.‬
‫את יודעת שהן עברו שני אירועי הכחדה‬
‫בחמש השנים האחרונות בלבד?‬
‫ואז, טוב, את יודעת...‬
‫הטיפוס הארוך בחזרה מן האין.‬
‫יש להן מזל שאת פה.‬
‫אנחנו לא באמת שונים. בני האדם.‬
‫אנחנו מביטים בכל זה ואנחנו חושבים לעצמנו שהקופה,‬
‫על כל זוועותיה, קבורה בביטחה בעבר.‬
‫אבל העבודה שכרוכה בשמירה על כך... הטיפול.‬
‫את יכולה להבין יותר מכולם, לא?‬
‫זה כל העניין בעבודה שאת עושה.‬
‫הנתונים שאת מביאה מהבדל עשויים להציל את כולנו ביום מן הימים.‬
‫מעצמנו.‬
‫לכבוד הוא לי להיות בעמדה לעזור, דוקטור.‬
‫יש לך חברים רבים, גרייס?‬
‫ספורים.‬
‫אליתה ווסט. היא אחת מהם?‬
‫אני מניחה. גרנו באותו חדר בפנימייה.‬
‫אם כך, את מודעת לכך שהיא הועסקה בעבר במחלקת המגוון הביולוגי שלנו.‬
‫בעבר?‬
‫איך, לדעתך, מישהי ב"גרעינים וקטניות"‬
‫יכולה לדעת על מחלקת מחקר הבדל שלנו?‬
‫היא הייתה סקרנית. אז אני...‬
‫זה לא שסיפרתי משהו מהותי, דוקטור.‬
‫לעולם לא הייתי...‬
‫הייתה פעם ארץ בשם פרגוואי. לפני הקופה.‬
‫שמעת עליה?‬
‫לא.‬
‫היה להם שם פתגם.‬
‫אם אתם מרגישים צורך לספר סוד...‬
‫אני מתכוונת לסוד חשוב ממש, בעל חשיבות קיומית,‬
‫מוטב שקודם תחפרו קבר.‬
‫- של מי? - עבור מי, יקירה.‬
‫או עבור האדם שתספרו לו.‬
‫או עבורכם.‬
‫אני כל כך מצטערת, דוקטור. אכזבתי אותך. אני מבינה את זה.‬
‫יש כימיקל בתה.‬
‫כשהגוף שלך מעכל אותו,‬
‫הזיעה שלך מתחילה לחקות את הפרומון שמפרישות צרעות.‬
‫אני חוששת שהוא גורם לחברות הקטנות שלנו להיות קצת עצבניות.‬
‫את מבינה, לא? שלא השארת לי ברירה?‬
‫יש לי שני ילדים קטנים.‬
‫נכון! בדיוק!‬
‫תחשבי עליהם.‬
‫תחשבי מה היית מוכנה לעשות כדי להגן עליהם.‬
‫ד"ר ניולנד, בבקשה!‬
‫בבקשה, לא, אני מתחננת!‬
‫בבקשה, לא. אעשה מה שתגידי!‬
‫יש לי שאלה.‬
‫כשמשתמשים במשתנה,‬
‫כמה קשה לנתב את השתן למקום הנכון?‬
‫המקום הנכון, כלומר, כל מקום שאינו הרצפה.‬
‫לא אני עושה את זה.‬
‫טוב, אולי תוכל לגרום גם לחברים שלך להפסיק. תתחיל טרנד.‬
‫אוכל לנסות, אם תרצי,‬
‫אבל למען ההגינות, לנשים קל יותר, אתן יושבות אחרי הכול.‬
‫זו הייתה בדיחה.‬
‫- זו הייתה בדיחה. - מצחיקה בטירוף.‬
‫תודה.‬
‫הגענו הביתה, ג'ספר. כבה את המנוע.‬
‫אני צריך להקפיץ משהו לדוד שלי.‬
‫מה?‬
‫אני לא יודע. זה תיק.‬
‫- חסר לך שיש בו סמים. - אין בו.‬
‫איך אתה יודע?‬
‫משום שהדוד שלי מבין את דעתי עליהם.‬
‫וחוץ מזה, הוא הגיע מפוראבר פב.‬
‫- פלין נתנה לך אותו? - מייקון ואדוארד.‬
‫בילי-אן, לא.‬
‫אתחיל להכין ארוחת ערב אם תעשה לי טובה.‬
‫תברר מה קורה פה.‬
‫- איך אני אמור לעשות את זה? - תמצא דרך.‬
‫אני לא שואלת אותך איך להכין ארוחת ערב.‬
‫ואל תעז אפילו לחשוב על לקחת מהכסף הזה, ג'ספר בייקר.‬
‫בחייך, בילי-אן. אני לא אידיוט.‬
‫אוקיי.‬
‫היי.‬
‫בבקשה.‬
‫היו לך בעיות?‬
‫לא, אדוני. אמרתי להם למה באתי והם נתנו לי אותו.‬
‫- הצצת בתיק? - לא.‬
‫אתה יודע שלא היה נעים לי לעשות את זה.‬
‫כלומר, אני חושב שאני יכול לנחש מה יש שם. לפי התחושה.‬
‫ומה הניחוש שלך?‬
‫כסף.‬
‫ממשפחת פישר.‬
‫- הם שכנים שלך, לא? - כן.‬
‫מפתיע אותך שהם משלמים לי 200,000?‬
‫קצת, אם להיות כן.‬
‫מה תגיד אם אומר לך שהם מתכוונים להמשיך בכך, מדי שבוע,‬
‫בעתיד הנראה לעין?‬
‫אני מניח שהייתי תוהה מאיפה מגיע כל הכסף.‬
‫אתה איש צעיר וחכם, ג'ספר.‬
‫משום שזו, באמת, השאלה הגדולה.‬
‫- רוצה חבילה אחת? - לא הייתי...‬
‫כלומר...‬
‫קדימה. קח.‬
‫- קדימה. - בסדר.‬
‫תודה.‬
‫עכשיו, אציע לך שיעור חיים יקר ערך.‬
‫לפני שאתה מסכים לקבל ממישהו כסף,‬
‫תמיד תשאל מה הוא רוצה בתמורה.‬
‫לא, לא. מאוחר מדי.‬
‫כבר לקחת אותו.‬
‫מה אתה...‬
‫מה אתה רוצה בתמורה?‬
‫שתמצא את התשובה לשאלה הגדולה הזו.‬
‫- אתה מתכוון, כאילו... - תראה, אדבר איתך דוגרי.‬
‫אני קצת מודאג לגבי הפישרים.‬
‫נראה לי שהם הסתבכו במשהו שעלול להיות‬
‫מסוכן מדי בשבילם.‬
‫אתה זוכר את המאד דוגס?‬
‫זה סוג הרשעות שבה מדובר.‬
‫והיא חוזרת לעיירה שלנו.‬
‫עכשיו, ככל שאדע יותר, כך אוכל לדאוג לפישרים יותר.‬
‫- משום שהם נראים נחמדים. - זה נכון.‬
‫אם כך, לא היית רוצה שיקרה להם משהו רע, נכון?‬
‫טוב...‬
‫בסדר.‬
‫אוקיי.‬
‫מה אתה מרגיש‬
‫כשאתה מתחבר לממשק המישושי שלך?‬
‫קשה לתאר את זה.‬
‫למה את שואלת?‬
‫טוב, נראה לי שעשיתי את זה.‬
‫או לפחות משהו דומה לזה. עם ווילף.‬
‫אתה יודע?‬
‫את מוכרחה להיזהר.‬
‫למה?‬
‫התמודדות עם המיזוג דורשת הרבה אימונים.‬
‫אפשר ללכת לאיבוד בתוך זה.‬
‫ללכת לאיבוד? איך?‬
‫טוב, התלכדות של שתי נפשות לאחת‬
‫עשויה להקנות תחושה דומה לאהבה אם לא מודעים להבדל.‬
‫קוראים לזה "היסחפות מישושית".‬
‫כן.‬
‫ברוכה השבה.‬
‫זה לא אמיתי, נכון?‬
‫אני חושש שלא.‬
‫אליתה השאירה רמז למיקומה הפוטנציאלי. חידה.‬
‫היא תמיד אהבה חידות.‬
‫ניסיתי להיכנס להלך הרוח שלה.‬
‫מה היה הרמז?‬
‫במקום שבו נפל שלג בלונדון בפעם האחרונה.‬
‫לאימא שלי היה ציור מעל שולחן הכתיבה שלה. היה כתוב בו,‬
‫"קרב הייסטינגס, המקום שבו הרולד נפל."‬
‫אתה לא חושב ש... כלומר, ש״סנואו״ הוא בעצם בן אדם ולא שלג,‬
‫נכון?‬
‫ג'ון סנואו.‬
‫מי זה?‬
‫אחד מהגיבורים האינטלקטואלים של אליתה.‬
‫רופא אנגלי. הוא גילה איך התפשטה כולרה.‬
‫איפה ג'ון סנואו מת?‬
‫בלונדון. ב-16 ביוני, 1858.‬
‫איפה בדיוק?‬
‫ברחוב סאקוויל 18.‬
‫בואי נלך. למקום שבו סנואו נפל בלונדון בפעם האחרונה.‬
‫הגעתי.‬
‫מישהו היה פה לפנינו.‬
‫יש לנו אחד כזה בבית.‬
‫בדיוק כזה?‬
‫כן, גם שלנו לא עובד.‬
‫הוא שבק אחרי שאבי מת.‬
‫על איזו שעה נעצר השעון שלכם?‬
‫שתיים ורבע.‬
‫יפה.‬
‫מה קרה להם?‬
‫פריפראלים.‬
‫ננטשו במשך כמה ימים בלי אמבט תזונה.‬
‫אאש ואוסיאן יוכלו לאתר את המפעילים שלהם באמצעות החיבורים.‬
‫מה?‬
‫ברטון.‬
‫מה זה?‬
‫זה שתל.‬
‫של אליתה?‬
‫היא ודאי הסירה אותו אחרי ההתקפה כדי שלא יוכלו לאתר אותה.‬
‫מוטב שנלך.‬
‫ברוכה השבה, גברת פישר.‬
‫ווילפרד נת'רטון, נכון?‬
‫זוכרת את זה?‬
‫אני מניח שאת חושבת, "תהרוג אותי, ונגמר המשחק", נכון?‬
‫אבל תאמיני לי, הטראומה מותירה חותם.‬
‫קצת כואב, לא?‬
‫מה אתה רוצה ממני?‬
‫תענה לי!‬
‫היא לא תעצור עד שתמותי.‬
‫את רק דוחה את הקץ.‬
‫מושכת את הכאב.‬
‫לקחת משהו.‬
‫מה?‬
‫בפרק הבא של הפריפראל‬
‫אני רוצה לחזור, ברטון.‬
‫אני חושש שאולי את לא חושבת בבהירות.‬
‫כמה זמן נראה לך שיש לנו עד שעוד מישהו יבוא להרוג אותנו?‬
‫אתה תמיד חומק. נותן תחושה שאסור לבטוח בך.‬
‫אז זה מה שעומד לקרות לעולם שלי.‬
‫תרגום: אריאן הד‬
‫דן שצברג בקרת כתוביות‬