‫בפרק הקודם של הפריפראל‬
‫מכאן, יש לי גישה לכל דבר.‬
‫הדברים המלהיבים באמת? מגיעים ממחלקת ההתאמה האישיותית.‬
‫אי אפשר לעשות את זה.‬
‫כלומר, הם בני אדם. בני אדם אמיתיים.‬
‫טובה עד אימה.‬
‫ברטון, נמאס לי להיות מטרה נייחת.‬
‫אנחנו אפילו לא יודעים אם הקסדה בטיחותית.‬
‫הדבר הכי מוזר שנתקלתי בו אי פעם.‬
‫ואנחנו בטוחים כאן,‬
‫כשאנחנו מחכים שמישהו יבוא להרוג אותנו?‬
‫תתכופף!‬
‫אני גם די טובה עם רובה. רוצה לראות?‬
‫האנשים שיבואו בעקבותיי, טוב,‬
‫הם לא אנשים שמשאירים קצוות בלתי סגורים.‬
‫השממה הטקסנית - 2028‬
‫יש לזה פתרון די פשוט.‬
‫אני לא עומד לירות בו, ברטון.‬
‫אם אחד מכם ינסה, אשבור לו את השיניים המזוינות.‬
‫מישהו מוכרח לעשות משהו. אני לא יכול לסבול את החרא הזה יותר.‬
‫לפי המודיעין יש תחטקסנים‬
‫שמשתמשים בכלבים פצועים כדי למשוך אותנו לשטח פתוח.‬
‫ועכשיו, הנה אנחנו,‬
‫עם כלב דפוק ממש מולנו.‬
‫נראה לי עניין די ברור, לא?‬
‫אם יש כאן מקום לאיזה תחטקסני לשבת בו ולחכות לשומרוני טוב.‬
‫צלף היה יכול להרוג אותך ממרחק שלושה ק"מ.‬
‫היית מת לפני שהיית מספיק להבין כמה מטומטם אתה.‬
‫היינו יכולים להיות על הירח, עם החרא החולי הזה שהם קוראים או אוויר.‬
‫קדימה, ילדון.‬
‫כבר לא ירינו 19 ימים.‬
‫פשוט תן לי משהו. בבקשה?‬
‫שלא תעז אפילו לחשוב על זה. קונור! זין.‬
‫בשעה 12.‬
‫בן זונה.‬
‫תנועה בשעה שתיים.‬
‫זה עורב מזוין, ליאון.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫היי.‬
‫לעזאזל.‬
‫אש הצלפים הזו ממש מקשה עליי, לא?‬
‫פשוט תעשה את זה, בן זונה.‬
‫היי, חמוד. תן לי פשוט...‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אני כאן, אחי. אני כאן. זה בסדר.‬
‫זה בסדר. אתה בסדר.‬
‫אני כאן. אני כאן, אחי. אוקיי?‬
‫זה בסדר, אחי.‬
‫הפריפריאל‬
‫את זוכרת שאני לא אוהבת הפרעות‬
‫בזמן ההליכה היומית שלי, ביאטריס?‬
‫כן, גברתי.‬
‫אני מניחה שזה קשור למהומה שאירעה לא מזמן במכון המחקר.‬
‫כן, גברתי.‬
‫בעשר מילים או פחות, בבקשה.‬
‫מתברר שהתרחש רצח ברחוב סאקוויל ויש בעניין מעורבות של פריפראל ושל קויד.‬
‫אלה היו 12 מילים, ביאטריס.‬
‫נכון, גברתי. הרגשתי צורך להרחיב לשם הבהרה.‬
‫ועדיין, כל כך הרבה דברים לא הובהרו.‬
‫איך היית משתמשת בהקצבה נדיבה יותר?‬
‫הייתי מודיעה לך שהקורבן הוא מנהל האבטחה של מכון המחקר.‬
‫איש בשם דניאל קוק.‬
‫אני מכירה את דניאל.‬
‫"הכרתי", גברתי, היא המילה הנכונה.‬
‫הרג אותו קויד?‬
‫אכן. שיסף את גרונו.‬
‫זה מקסים, לא?‬
‫כמעט כמו תמונה, גברתי.‬
‫אל תהיי חצופה, ביאטריס. זו לא תכונה חביבה.‬
‫אם כך, עלינו להתחיל בעבודה.‬
‫אני פשוט לא רואה אותו, טומי.‬
‫הזנתי אותו במערכת בעצמי.‬
‫לפני יומיים.‬
‫דוח החרמת רכבי שטח.‬
‫בלי לוחיות ובלי צבע?‬
‫הרכבים היו מוסווים בציפוי כרומטי.‬
‫אני אמורה לדעת מה זה?‬
‫הם בלתי נראים.‬
‫אתה מנסה לומר לי שהרכבים הבלתי נראים שלך נעלמו?‬
‫תגיד, כמה חזקה הייתה המכה שספג הראש היפה שלך?‬
‫אני יכול פשוט לקבל את המפתחות ולבדוק את המגרש בעצמי?‬
‫אתה יודע שאסור לי לעשות את זה. שרשרת אחזקה.‬
‫אם אתה רוצה להציץ,‬
‫דבר עם השריף ג'קמן.‬
‫שריף.‬
‫אני די בטוח ששלחתי אותך הביתה, טומי.‬
‫אני פשוט קושר כמה קצוות, אדוני.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫ודאי יש לך מלאך שומר מיוחד מאוד.‬
‫קראתי את הדוח שלך.‬
‫עושה רושם שאתה לא זוכר הרבה. זה השתנה?‬
‫אני מעבד את זה כרגע, אדוני. הכול עדיין די מעורפל.‬
‫תקשיב לי, טומי, אני צריך שתיקח חופשה.‬
‫חופשה בתשלום. אתה זקוק למנוחה, לזמן להתאפס.‬
‫תחזור כשתהיה מאה אחוז, ידידי.‬
‫האיש ההוא השתחרר במשמרת שלי, אדוני.‬
‫אני מודע לכך.‬
‫הכול יסתדר, אני אדאג לכך אישית.‬
‫דבר שתמיד הערצתי בך, תומס.‬
‫יש לך האש הזו בקרביים שלך.‬
‫היא תמיד הייתה שם, מאז שהיית מתבגר פרוע.‬
‫תרשה לי לתת לך עצה?‬
‫למד איך לשלוט בה.‬
‫יותר מדי מדבר טוב עלול לכלות אותך.‬
‫כמו שסבא שלי היה אומר לי,‬
‫״אם אתה הולך על ביצים, אל תקפץ.״‬
‫אתה שומע, בן?‬
‫כל הכבוד.‬
‫יש לי עניינים משלי לטפל בהם.‬
‫מביך אותי להודות עד כמה חששתי‬
‫כשנעלמת מעבר לדלת להתעמת עם שריז.‬
‫אתה פשוט בחור רגיל, לא?‬
‫למה כוונתך?‬
‫אני לא יודעת, אני מסתכלת עליך ואני מסתכלת על כל זה...‬
‫זה פשוט שונה כל כך מהמקום שבו אני חיה.‬
‫או מהזמן, אני מניחה.‬
‫והיית מתאר לעצמך שזה יהיה עדיף, אבל אתם דפוקים בדיוק כמונו.‬
‫אפילו יותר, הייתי אומר.‬
‫אולי.‬
‫היי, למה האנשים פה שומרים מאיתנו מרחק?‬
‫זה קטע בריאותי או משהו?‬
‫כלומר, הם אף פעם לא ממש מתקרבים בשיטוטים שלהם.‬
‫משום שזה לא אמיתי.‬
‫זו הרחבה.‬
‫תעשי ככה.‬
‫זו טכנולוגיה שפותחה על ידי מכון המחקר.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫למה?‬
‫אני מניח שאפשר לקרוא לזה משפר מצב רוח.‬
‫כך העולם קצת פחות עגום.‬
‫בכנות, לפעמים שוכחים שזה בכלל קורה. זה פשוט שם. כמו מזג האוויר.‬
‫אבל כל השאר אמיתי, נכון?‬
‫חלק מהבניינים מולאו.‬
‫אלה שהם עדיין לא הספיקו למצוא להם שימוש חדש.‬
‫תראה, פה.‬
‫אלוהים.‬
‫אם מ"מ עושה דברים כאלה בפרהסיה,‬
‫מה הם עושים בסתר?‬
‫שריז אמרה שהעתקתי ממנה נתונים באותו לילה, שגנבתי אותם.‬
‫היא תמשיך לנסות להרוג אותי עד שהם יוחזרו אליה.‬
‫לא משנה מה הם, היא הבהירה את זה.‬
‫יכול להיות שהיצרן שאנחנו בדרכנו לפגוש יוכל לעזור לנו.‬
‫הוא בנה את הפריפראלים של אליתה, אז אולי הוא יודע איפה היא.‬
‫- למה אתה בטוח כל כך שזה הוא? - בגלל אלה.‬
‫יש לי אחד כזה?‬
‫בלילה שבו אליתה לחצה את העין שלי אל הדבר הזה, הרגשתי משהו.‬
‫יש דרך שבה אליתה יכלה להוריד נתון לתוך הבדל?‬
‫תיאורטית.‬
‫היא תצטרך להוריד אותו לתוך משהו בעולם שלך.‬
‫משהו מאיזה סוג?‬
‫בכנות, רק אליתה הייתה יכולה לספר לנו.‬
‫קראון אנד רוז - קצב ספק בשרים משובחים‬
‫טוב,‬
‫אם כך, מה תרצו?‬
‫פשטידת נקניקיות.‬
‫אין אצלנו.‬
‫מנת היום היא חזיר. הייתי בוחר בה.‬
‫חבל.‬
‫אני חושש שממש רצינו פשטידת נקניקיות.‬
‫הבטיחו לנו שזו המומחיות שלכם.‬
‫אתם עושים רושם של זוג צעיר מקסים.‬
‫מוטב שתעזבו לפני שמישהו ייפגע.‬
‫עכשיו, מה דעתך עליי, אדוני?‬
‫אני לא מכיר אותך בכלל, יקירה.‬
‫טוב, תבין, הבחור שבנה את זה‬
‫הבטיח לי שזה טוב יותר מכל דבר שאתה היית יכול להכין.‬
‫אפילו בשיאך.‬
‫בשיאי?‬
‫כן, לפני שהכישורים האמנותיים שלך הידרדרו.‬
‫ומי לעזאזל אמר את זה?‬
‫אני לא אומרת שאני מאמינה לו. אני פשוט חוזרת על דבריו.‬
‫סתם בשביל לשמח אותי קצת?‬
‫תראה, הוא הבטיח לי שיחזיר לי את כספי אם אוכל להוכיח שהוא טועה.‬
‫אז חשבתי לעצמי, למה לא לתת לך צ'אנס?‬
‫תוכיח לי שעדיין יש לך את זה.‬
‫- העבודה שלי לא זולה. - כסף לא יהווה בעיה.‬
‫היכנסו פתוח‬
‫מצטערים סגור‬
‫בסדר.‬
‫זה לא איום, אבל אני מוכן להתערב שאחזיר לך את כספך בלי הרבה מאמץ.‬
‫כן.‬
‫יש לנו כאן תוסף חדש שדי מסקרן אותי.‬
‫ציפורניים מטיטניום. נסיגות.‬
‫תוכלי להימלט מבית אבן בשריטות אם תרצי.‬
‫מה לגבי עיניים?‬
‫כל אידיוט יכול להרחיב עיניים.‬
‫מה את רוצה? ראיית לילה? ראייה תרמית?‬
‫מה אם ארצה להחליף עין אחת בעין אנושית?‬
‫קום.‬
‫לעזאזל. אבי, תעזבי את זה לפני שיהרגו את שנינו.‬
‫ספר לנו על האישה הזו.‬
‫אתה יכול להתחיל לדבר, רג'י. או שאני יכולה להתחיל לחתוך.‬
‫הבחירה בידיך.‬
‫מה נראה לך שהם יעשו לי?‬
‫מי?‬
‫הניאו-פרימים.‬
‫הם לא מבזבזים את זמנם כשמדובר בזה.‬
‫הם היו חותכים לי את הלשון.‬
‫- איך הניאו-פרימים קשורים לזה? - בחיי, ילד.‬
‫היא ביקשה שאבנה לה את זה כדי שיוכלו להוציא לו את העין ולהכניס עין אנושית.‬
‫מי מלבד ניאו-פרים היה יודע איך לעשות את זה?‬
‫ניתוח מהתקופה שבה השתמשו באזמל?‬
‫חכי. את לא יכולה לצאת לרחוב ככה.‬
‫לא סיפרת לי שאליתה היא ניאו-פרימית.‬
‫לא ידעתי.‬
‫סיפרת לה מה עשית?‬
‫כשהם השתלטו על בית הספר שלך?‬
‫אני מצטערת, ווילף.‬
‫מיזוג אוויר אצל ג'ימי - עד חצות‬
‫זין!‬
‫חתיכת חרא.‬
‫אוקיי, פשוט אעשה את זה.‬
‫היי, גבר.‬
‫לא ראיתי אותך. אתה בא או הולך?‬
‫מישהו התקשר אליך.‬
‫באתי רק לקחת... אתה יודע...‬
‫לקחת מה, מייקון?‬
‫קפה... אני מניח?‬
‫כן, הם התקשרו אליי.‬
‫מה שאני תוהה הוא,‬
‫למה הם לא פשוט באים בעצמם?‬
‫נראה לי שהם מפחדים.‬
‫אתה לא מפחד?‬
‫אני לא יודע. מה? כן, קצת.‬
‫יש מברג בצורת סהר איפשהו מתחת לגרר ההוא.‬
‫אתה רוצה שאביא אותו?‬
‫לך?‬
‫בסדר, תפסת אותו?‬
‫- אוקיי, פה? - כן, בדיוק פה.‬
‫- תלחץ עליו. - הנה.‬
‫זהו.‬
‫עוד משהו?‬
‫ספר לי על הטכנולוגיה שפלין משתמשת בה.‬
‫בכנות, קונור, אני לא רוצה להעליב,‬
‫אבל מוטב שאשאל את פלין וברטון מה מותר לי לספר.‬
‫השתמשתי בה. בקסדה.‬
‫ברטון יודע.‬
‫זה אמיתי, נכון?‬
‫פלין שולטת בגוף אמיתי, במקום אמיתי?‬
‫למיטב הבנתי.‬
‫מה הגבול?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫יש גבול לכמה זמן אפשר להיות שם?‬
‫מוכרחים להשתין, נכון? לשתות, לאכול והכול? אז...‬
‫הייתי במיטה במרכז וולטר ריד,‬
‫בתרדמת, פחות או יותר, במשך שמונה חודשים.‬
‫עם קתטר להשתנה. אינפוזיה לשתייה.‬
‫זונדה לאכילה.‬
‫אתה אומר את מה שאני חושב שאתה אומר?‬
‫אם מישהו יכין לי גוף,‬
‫אתה ואדוארד תוכלו לסדר לי חיים במקום הזה? לתמיד?‬
‫אני לא רופא, קונור, אבל לא נראה לי שהגוף האמיתי שלך,‬
‫הגוף שלך פה, יגיב לזה בצורה טובה, אחי.‬
‫אני מצטער, אני פשוט...‬
‫אני לא יודע כמה זמן היית מחזיק מעמד.‬
‫אתה בערך הכי חכם שמישהו יכול להיות כאן, לא, מייקון?‬
‫כן.‬
‫- אני לא בטוח לגבי זה. - כן, זה נכון.‬
‫תאמין לי.‬
‫אז אם אתה לא יכול לתאר לעצמך איך זה להתעורר ולמצוא את עצמך‬
‫בגוף כמו זה,‬
‫זה ודאי משום שפשוט לא ניסית.‬
‫למה שלא תחשוב על זה קצת?‬
‫ואז, נדבר שוב.‬
‫איסוף נתונים ביומטריים‬
‫בניית נכס‬
‫הרכבה לפי ניתוח תווי פנים‬
‫תיחול כילול עצבי פעיל‬
‫סיום תצורות‬
‫פריפראל פעיל ביצוע‬
‫זה תמיד קצת מצמרר, לא? כשהאינטליגנציה המלאכותית משתלטת.‬
‫רגע הקפלה הסיסטינית.‬
‫אמורה להיות לזה משמעות, אני בטוח.‬
‫אלוהים מושיט את ידו לעבר אדם, מעביר לו את ניצוץ החיים.‬
‫הבנתי. פשוט לעקוב אחרי הכדור הקטן והמטומטם, נכון?‬
‫זה לא משחק, טומי.‬
‫אתה עוקב אחריו?‬
‫כן.‬
‫הכול טוב?‬
‫יש עווית קטנה בתנועת העין שלך.‬
‫- אם תוסיף לזה את הסחרחורת, הצלצול ב... - אני בסדר.‬
‫יש לך זעזוע מוח. ודאי צליפת שוט. תצטרך לעבור סריקת סי-טי.‬
‫קיבלתי מכות קשות יותר כששיחקתי פוטבול בתיכון. צריך פשוט להמשיך הלאה.‬
‫נשמע חכם. אתה נשמע כמו מישהו שחושב בהיגיון.‬
‫הבטחתי לפישרים. אמרתי להם שאטפל בזה.‬
‫בהתחשב במה שקרה, אתה צריך להרפות מזה.‬
‫זה היה המעצר שלי. תחת השגחתי.‬
‫אני לא יכול סתם להרפות מזה.‬
‫לא הרפית. כמעט מת.‬
‫זה מה שצריך להדאיג אותך.‬
‫אני מודאג מאוד. זו הסיבה שאני מוכרח לצאת,‬
‫למצוא את הבן-זונה ולעצור אותו.‬
‫שנינו יודעים מי עשה את זה, טומי.‬
‫אתה מתנהג כמו הצפרדע שנתן לעקרב לחצות את הנהר על הגב שלו.‬
‫ולא הבין למה העקרב עקץ אותו בעוד שניהם טובעים.‬
‫מה את רוצה שאעשה?‬
‫קח את חופשת המחלה מהמשטרה.‬
‫תוריד פרופיל. שתי שנות ההתחייבות שלי פה כמעט נגמרו.‬
‫אוכל למצוא עבודה בכל מקום.‬
‫נמצא את הזמן לקחת הכול ולהמשיך הלאה.‬
‫זה הבית שלי, די.‬
‫גדלתי בעיירה הזו. עבדתי פה כל חיי.‬
‫אז אתה יודע מי שולט בה.‬
‫והוא אמר לך עכשיו שהוא עקרב.‬
‫אני לא יכולה לתת לך להיעקץ שוב.‬
‫אני לא מתכוון לברוח מזה.‬
‫לפי המתכון, יש לנו עוד עשר דקות.‬
‫טוב, אז מתברר שיש לכולנו מזל שאני לא זקוק למתכון בשביל לבשל.‬
‫משום שלו הייתי זקוק למתכון, עשוי היה להיות לזה טעם של...‬
‫של מה?‬
‫אני מחפש את המילה הנכונה.‬
‫בדרך כלל אומרים "עור נעליים".‬
‫ולכן אני נמנע מזה.‬
‫אני לא רוצה לסחור בקלישאות. תטעמי.‬
‫- אוקיי. - אוקיי, מה?‬
‫אוקיי, צדקת.‬
‫- את שוכחת את החלק האחרון של המשפט. - שהוא?‬
‫"כמו תמיד."‬
‫האורח שלנו קם לתחייה.‬
‫אדוני, התזמון שלך מושלם.‬
‫תאכל כל עוד זה חם.‬
‫הרשנו לעצמנו לעשות כמה דברים בזמן שישנת.‬
‫המצב שבו הובאת אלינו היה...‬
‫- באיזו מילה השתמשתי? - לא נעים.‬
‫טוב, בגדים חדשים וכולי.‬
‫עכשיו, הקולר הוא אבזר שתצטרך להתרגל אליו.‬
‫מה הוא עושה?‬
‫טוב, יש שתי אסכולות שונות בעניין.‬
‫יש אנשים ששייכים למחנה‬
‫"אשרי אלה שאינם רואים ועם זאת מאמינים".‬
‫יוחנן כ', פסוק 29.‬
‫ויש כאלה שהולכים בדרך,‬
‫"אין המכבד את הלהבה כמו השוטה שנכווה קשות".‬
‫פיט טאונסנד, אם אינני טועה.‬
‫לאיזו אסכולה אתה שייך?‬
‫לאסכולת הרוקנרול, מתברר.‬
‫זה היה הניחוש שלי.‬
‫כן. אני יודע.‬
‫קום, ילד גדול. אני יודע.‬
‫כן. אוקיי. הנה.‬
‫הנה, בבקשה.‬
‫הנה.‬
‫אפשר לכוונן את העוצמה. מאחת עד עשר. זה היה ארבע.‬
‫שלוש, דווקא.‬
‫חוויה לא נעימה בכל מקרה.‬
‫אתם שכרתם אותי?‬
‫תטעם מהצלי. בבקשה.‬
‫מה דעתך? בכנות.‬
‫הוא טוב.‬
‫אתה יודע מה הדרך הכי טובה לרכך בשר?‬
‫רוב האנשים משתמשים בפטיש עץ.‬
‫זו דרך מהירה וקלה, אבל היא גורמת להרבה לכלוך,‬
‫ואינה מבטיחה תוצאות טובות.‬
‫לכן אני מעדיף תמלחת.‬
‫תהליך איטי ומבוקר‬
‫שמשנה את טבעו של מה שאתה אוכל כך שהוא יתאים לטעמך.‬
‫וכשאתה מוצא את התמלחת המושלמת,‬
‫התוצאה הטובה כמעט תמיד מובטחת.‬
‫עכשיו...‬
‫לא מזמן, גיליתי‬
‫שמישהו נמצא במטבח שלי והרס את התמלחת שלי.‬
‫ואני רוצה לדעת מי זה.‬
‫ברטון אמר שהיה לך עוד פלאשבק. נורא.‬
‫אתה לוקח משהו?‬
‫לא, זה לא עוזר. אני עדיין מרגיש אותם.‬
‫תן לי לנקז קצת.‬
‫זו כבר לא הבעיה שלך, ליאון.‬
‫אז אולי אשיר?‬
‫כולם אומרים שיש לקול שלי השפעה נעימה ומרפאה.‬
‫אני פשוט מנסה לעזור, קונור. בדרך זו או אחרת. הבחירה בידיך.‬
‫אני אבן מתגלגלת‬
‫אבוד ובודד‬
‫על חיים של חטא‬
‫שילמתי מחיר כבד‬
‫כשאני עובר...‬
‫אלוהים אדירים, בסדר. פשוט...‬
‫פשוט תעשה את זה.‬
‫אל תיקחו את הרגליים שלי!‬
‫בבקשה!‬
‫זה נהיה מסובך.‬
‫לא?‬
‫אני לא כל כך אוהב את המבט הזה.‬
‫הרופאה שמטפלת בפרכוסים של הפולט‬
‫חיפשה ברשת "זיהום בקטריאלי מקומי באונה העורפית".‬
‫את לא באמת חושבת שאליתה...‬
‫דווקא כן.‬
‫זה בכלל אפשרי?‬
‫דרך העין?‬
‫כן, תאורטית.‬
‫מר מרפי!‬
‫תסלח לי, לא הכירו בינינו.‬
‫מישהי בגילי כולה מוזנת מידע, מר מרפי.‬
‫על חטאיי, יש לי גישה מתמדת לרוב הדברים,‬
‫והתוצאה היא הרגל איום של התנהגות כאילו אני כבר מכירה את כל מי שאני פוגשת.‬
‫בכלל לא, גברתי. לא נפגעתי.‬
‫ובמידה מסוימת, אני כן.‬
‫כן, גברתי, גם לדעתי.‬
‫תוכל להציג אותי בפני מר זובוב ומר נת'רטון, בבקשה?‬
‫אני המפקחת איינסלי לוביר ממשטרת המטרופולין של לונדון.‬
‫משטרת המטרופולין של לונדון, אדוני.‬
‫- שוטר? - מפקחת.‬
‫התקשר לעורכי הדין של אבא שלי.‬
‫מיד!‬
‫הטלפונים מושבתים.‬
‫אולי מוטב שאתחמק מהיציאה האחורית.‬
‫היא יודעת שאתה פה. היא הזכירה את שמך.‬
‫איך להתקדם, אדוני?‬
‫תן לה להיכנס, לעזאזל.‬
‫זה ייראה מפליל לגרום לה לחכות.‬
‫מה שלא תעשה, אל תשקר לה.‬
‫ודאי תגלה שזה בלתי אפשרי ממילא.‬
‫יש להם יכולת כזו, לשוטרים בדרגים הגבוהים יותר.‬
‫מוטב שנצא מתוך הנחה שהיא כבר יודעת את התשובות‬
‫לכל מה שהיא עשויה לשאול.‬
‫זין.‬
‫משהו קרה, וחשבתי שמוטב שתדע.‬
‫הזקן ההוא מהגשר, שלקחתי למעצר.‬
‫כן?‬
‫אני לא כל כך יודע איך לומר את זה, ברטון, אבל כל העסק השתבש...‬
‫איבדת אותו, לעזאזל?‬
‫חכה רגע, בסדר? לא ככה זה קרה.‬
‫אז איך זה קרה, טומי?‬
‫היה לך דבר אחד לעשות, ואיבדת אותו.‬
‫התנגשו בי חזיתית, ברטון.‬
‫ואני מנסה לומר לך שזו לא הייתה תאונה.‬
‫זה היה יותר כמו מארב.‬
‫מארב?‬
‫הנה הקטע במארבים, הייתי בשני הצדדים שלהם הרבה פעמים.‬
‫תבין, במארב, אתה זקוק, בעיקרון, למידע ספציפי‬
‫על המטרה ועל המסלול המיועד.‬
‫זה מה שאני מנסה לומר לך,‬
‫זה היה כאילו הייתי המטרה, כאילו הם כבר ידעו משהו.‬
‫מי? על מה אתה מדבר, טומי?‬
‫מי שהם לא היו, הם ידעו מי היה בחזקתי.‬
‫הם ידעו שאני בדרך.‬
‫- למשרד השריף? - נכון.‬
‫השריף ג'קמן.‬
‫וזה גורם לי לחשוב שהבחור שלנו נמצא עכשיו בידיו של קורבל פיקט.‬
‫זה כמעט הגיוני.‬
‫אני בהחלט לא מבין את זה.‬
‫תראה, ברטון, הדרך שבה כל זה התחיל,‬
‫עם המכוניות המוסוות, התרמילים,‬
‫מה שלא קרה פה באותו יום, הזכייה בלוטו ועכשיו זה?‬
‫בחייך, מה לעזאזל קורה פה, ברטון?‬
‫אתה יודע מה?‬
‫למה שלא תעשה לעצמך טובה ותעוף מהדרך המזוינת?‬
‫אני מכיר את המשפחה שלך כל חיי וזה מה שיש לך לומר לי?‬
‫זה לא רק פיקט, יש עוד כוחות שרוצים במותנו...‬
‫"עוד כוחות?"‬
‫מה אני אמור לעשות עם זה?‬
‫אני רק אומר שזו הסיבה שאתה חבול, שאתה שבור, שיש לך מזל שאתה בחיים.‬
‫במארב הבא,‬
‫אולי לא יהיה לך מזל כזה.‬
‫אני פשוט קצת מודאג, שריף,‬
‫שהסגן שלך הופך לאחריות שאנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו.‬
‫טוב, קורבל, נגיד שאתה רוצה לשבת שם,‬
‫לצפות בסרטון של טומי קונסטנטין‬
‫והאסיר שהוא איבד,‬
‫אתה צריך שתי סיסמאות ארורות רק כדי להיכנס ולהסתכל.‬
‫זה טיפשי, זה מה שזה.‬
‫רוצה לנחש באילו סיסמאות בחרתי?‬
‫זה די כל הרעיון של סיסמאות, לא, שריף?‬
‫שאנשים לא יוכלו לנחש אותן?‬
‫"לך תזדיין"‬
‫ו"תאכל חרא".‬
‫במילה אחת.‬
‫כמו צעקה. תסתדר פה לבדך?‬
‫כן, אדוני, אני מאמין שכן.‬
‫נהדר. תרגיש בבית.‬
‫בחיי.‬
‫לךתזדיין.‬
‫תאכלחרא.‬
‫בן כמה אתה?‬
‫אני מניח שאתה בן 28 בערך.‬
‫אני יודעת שאתה לא פטפטן גדול.‬
‫ואני מבינה את זה, בהתחשב בנסיבות שבהן אתה מצוי.‬
‫אני בהחלט לא נפגעת. אבל העניין הוא כזה,‬
‫קורבל התערב איתי שלא אוכל לגרום לך לדבר.‬
‫אז הוא הציע לקנות לי מוסטנג עם גג נפתח בצבע תכלת‬
‫ששמתי עליה עין באשוויל.‬
‫אולי זה נראה כמו עניין טכני,‬
‫אבל קורבל לא ציין על מה אתה אמור לדבר.‬
‫פשוט לדבר. זה הכול.‬
‫אז אני חושבת שאולי אתה ואני נוכל לחשוב ביחד‬
‫ולהגיע להבנה.‬
‫אתה תסכים לדבר קצת כשקורבל יחזור,‬
‫ואני אציע לך משהו בתמורה.‬
‫שלא יהיו לך מחשבות מלוכלכות, בבקשה. אני לא כזאת.‬
‫אבל מוכרח להיות משהו שאתה רוצה שאוכל לתת לך.‬
‫אלה מי מלח?‬
‫לזה קורבל נוטה.‬
‫זה בטח קטע גברי? מי מלח נראו לו קצת יותר מאצ'ואיסטים או משהו כזה.‬
‫אבל אתה יודע מה?‬
‫אי אפשר להניד עפעף בלי שאחד מהמזדיינים האלה יחלה.‬
‫ו-24 שעות מאוחר יותר, כל האחרים יצטרפו אליו.‬
‫כולם, צפים להם שם עם הבטן למעלה.‬
‫חייבים לרוקן את האקווריום, לחטא אותו ולהתחיל הכול מחדש.‬
‫עברנו את זה שלוש פעמים.‬
‫ואז התעקשתי. בתוקף.‬
‫אז אתה מסתכל על 750 ליטרים של מים מתוקים.‬
‫ואני לא מתביישת לומר את זה.‬
‫מותר לי?‬
‫אתה תראה שם רמירז כחול. שרי ברב. אלקטריק בלו.‬
‫הם האהובים עליי. הם ממש מעודנים, לדעתי.‬
‫וכמובן, גופי זנב-מניפה. אי אפשר להחזיק אקווריום עם מים מתוקים...‬
‫היי! מה לעזאזל אתה חושב, זקן?‬
‫אתה אורח בבית שלנו.‬
‫ותראה מה עשית לפדיקור שלי!‬
‫לא.‬
‫אתה משחק שחמט, מר זובוב?‬
‫טוב, זה הרבה פחות כיף‬
‫כיום, כשנשענים על עזרי אינטליגנציה מלאכותית.‬
‫אבל פעם הוא היה הסחת דעת די מרתקת.‬
‫הייתה תחושה של מומחיות שהיית מרגיש‬
‫כשהיה נראה שכל מהלך שלך מכתיב את תגובת יריבך.‬
‫ואז, ריגוש כזה, כשהאשליה הזו התנפצה‬
‫על ידי ההלם של מהלך-נגדי בלתי צפוי.‬
‫אתה מסוגל להפתיע אותי, מר זובוב?‬
‫אני מצטער מאוד, המפקחת,‬
‫אבל אני תוהה אם אולי יהיה הגיוני לצרף לשיחה את עורכי הדין של משפחתי?‬
‫בדיוק כפי שחששתי. המהלך הצפוי.‬
‫זו ההחלטה שלך,‬
‫אבל אם תבחר לזמן את עורכי הדין שלך,‬
‫המפגש בינינו יתפתח כך.‬
‫ידידך, מר נת'רטון, אותר בזירת פשע.‬
‫זירת רצח, ליתר דיוק, של איש בשם דניאל קוק.‬
‫מנהל האבטחה של מכון המחקר.‬
‫שנרצח, כך נראה, בידי קויד.‬
‫אוכל להעמיד לדין את מר נת'רטון כשותף לדבר עבירה.‬
‫מה שאומר שכאן, בחדר האורחים שלך,‬
‫בעוד כשבע דקות,‬
‫כנראה נהיה עדים להוצאה להורג של מר נת'רטון המסכן.‬
‫אבל, כמובן, כשיוצאים לדוג ותופסים דג טניכטיס,‬
‫הדייג הנבון פשוט שם אותו על הוו‬
‫ומשתמש בו כדי לתפוס דג גדול יותר.‬
‫אני לא מתכוונת לזלזל בך, מר נת'רטון,‬
‫אבל בעולמי, אתה לא נחשב לפרס גדול במיוחד.‬
‫וזה בהחלט עשוי לעבוד לטובתך פה.‬
‫משום שכאשר המשפט שלך יתחיל,‬
‫אדאג להבהיר שאולי תוכל להציל את חייך‬
‫בכך שתסיח את דעתי בעזרת דג גדול יותר.‬
‫כלומר, אם אתה מכיר אחד כזה, במקרה.‬
‫שניכם חברים ותיקים, כמובן.‬
‫וזה בטח משפיע על נטיית הנפש.‬
‫אבל מסקרנת אותי הצורה שבה כוח הרגש‬
‫מתחיל לחמוק כשאדם מוצא את עצמו עם להב חד לגרונו.‬
‫הסלמון, תודה.‬
‫רק טיפת חלב בתה, בבקשה.‬
‫הצלחת יפה מאוד, מר מרפי,‬
‫בהתחשב בתדירות המפגשים שלך עם החוק בצעירותך.‬
‫משמח לראות את זה.‬
‫מניסיוני, מר זובוב, בשלב הזה במשחק,‬
‫המצב עלול להיות די עמוס בצד הלוח שלך.‬
‫אני מניחה שהעסקים המשפחתיים שלך סבוכים ושזורים זה בזה.‬
‫אני לא יכולה שלא לתהות איך הדברים ייפרמו‬
‫אם אצליח לתפוס בחוט אחד קטן, ו...‬
‫אני שוב מבלבלת בין המטפורות שלי, לא?‬
‫שח, דיג, חוטים סבוכים.‬
‫את אמורה לעזור לי עם זה, ביאטריס.‬
‫עשה רושם שאת נהנית. הרגשתי שיהיה גס מצידי להפריע לך.‬
‫לא משנה.‬
‫כך אני חושבת שהדרמה שלנו תתפתח,‬
‫במקרה שתזמן את עורכי הדין שלך. איך זה נשמע לך?‬
‫אני מסכימה איתך. מייגע. בצורה בלתי נסבלת.‬
‫ובנוסף, ודאי נאבד את מר נת'רטון.‬
‫עד כמה מושך יותר יהיה לשים את כל הדברים האלה בצד לרגע‬
‫ופשוט לענות על כמה שאלות?‬
‫בכנות. בישירות. ביסודיות. ומי יודע?‬
‫יכול מאוד להיות שזה יוביל אותנו להרפתקה מסקרנת הרבה יותר.‬
‫מה דעתך?‬
‫שננסה?‬
‫בסדר גמור!‬
‫המשטרה זיהתה שלושה פריפראלים שמופעלים ע"י אינטליגנציה מלאכותית בזירה.‬
‫אתה מוכל להביא אותם, בבקשה? כל כך איהנה להציץ בהם לרגע.‬
‫וגם‬
‫את המפעילים שלהם.‬
‫אני חושש שזה יהיה מסובך מאוד, המפקחת.‬
‫ובכן, אני חושבת שתגלה במהירות שאני טובה מאוד בהתמודדות עם "מסובך מאוד".‬
‫ומתי תרצי ש...‬
‫עכשיו, מר זובוב. או בהקדם האפשרי.‬
‫למרות שהעדפתי המובהקת היא כמה שיותר קרוב לעכשיו.‬
‫ברך אותנו, אבינו הקדוש,‬
‫ואת מתנותיך אלו, שאותן אנחנו עומדים לקבל מידיך,‬
‫דרך אדוננו, ישוע הנוצרי. אמן.‬
‫זה לא יום ההולדת שלי, אם זה מה שאתה חושב.‬
‫לא.‬
‫הפלשבק ההוא שהתעוררת ממנו, הוא די הכביד עליי.‬
‫הוא נראה אינטנסיבי בטירוף.‬
‫אז חשבתי לקפוץ ולראות מה שלומך.‬
‫נו?‬
‫תגיד לי אתה.‬
‫בסדר גמור, אחי.‬
‫יש לי אפילו פרנץ' טוסט חם, ישר מהכיריים.‬
‫אולי אפילו אשאיר לך פרוסה אם תבטיח להפגין קצת נימוסי שולחן.‬
‫טוב, אתה יודע שזה יהיה לי קשה מאוד, קונור.‬
‫וכבר אכלתי. אבל תודה. שיהיה לך בתיאבון.‬
‫אתה יודע, אם היית מביא לי אותו‬
‫אני מניח שהייתי יכול פשוט לשבת פה בחוץ ולאכול במזג האוויר המקסים הזה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫קונור פנסקי הרגע ביקש ממני עזרה.‬
‫ואין אפילו עד מזוין אחד שיוכיח את זה.‬
‫אתה תיתן לארוחת הבוקר שלי להתקרר?‬
‫קדימה, חבר!‬
‫האם תרצה משהו נוסף, הוד מלכותך?‬
‫כן.‬
‫מה יש בקופסה?‬
‫מתנה מחברינו בעתיד.‬
‫מייקון ואדוארד הדפיסו אותן. תסתכל.‬
‫לא אדיר כמו מה שפלין יצרה.‬
‫פלין הדפיסה לך רגליים?‬
‫יש לי קולקציה שלמה בפנים.‬
‫היא גם השקיעה בהן. הן כמו יצירות אומנות.‬
‫לפלין הזאת יש לב ענקי.‬
‫למה אתה אף פעם לא לובש אותן?‬
‫לפעמים אני מרגיש שכל הדברים האלה הם יותר בשבילכם מבשבילי.‬
‫אנשים מרגישים טוב יותר כשהם רואים אותי‬
‫ואין להם ממש שימוש.‬
‫אני מבין.‬
‫אבל אלה שימושיות בהרבה ממה שהיינו יכולים להכין בעצמנו.‬
‫עדיין לא אמיתיות.‬
‫אני מצטער לבשר לך את זה,‬
‫אבל לא נראה לי שעומדות לצמוח לך אמיתיות בזמן הקרוב.‬
‫יש לי אמיתיות,‬
‫שמחכות לי, בעתיד.‬
‫שמעתי על זה משהו.‬
‫אתה הולך על האינפוזיה והקתטר, מה?‬
‫אל תהיה מרומז כל כך באי שביעות הרצון שלך‬
‫אם תרצה לקבל ממני תגובה.‬
‫מתי לאחרונה ראית אותי כל כך מאושר?‬
‫תהיתי לגבי משהו.‬
‫בימים הראשונים בבית החולים אחרי הפיצוץ,‬
‫אתה זוכר שביקרתי אותך?‬
‫במעורפל.‬
‫הדבר ההוא, שביקשת שאעשה,‬
‫הוא דפק אותי ברמות, קונור.‬
‫זה שביקשתי?‬
‫זה שלא יכולתי לעשות את זה.‬
‫טוב, מה שעשית במקום זה דפק אותי, אז אני מניח שאנחנו פיטים.‬
‫מה עשיתי במקום זה?‬
‫כתבת את החרא ההוא על הקיר מול המיטה שלי.‬
‫כן. חשבתי שאם יש משהו שיגרום לך לקום שוב‬
‫זה יהיה "ברטון היה פה".‬
‫כל הזמן דמיינתי אותך שוכב שם, מת ללכת לכתוב: ב"ז.‬
‫שלחו אותי משם לפני שהספקתי.‬
‫מה שאתה חושב לנסות עם הקתטר והאינפוזיה?‬
‫דרך אחת להסתכל על זה היא‬
‫שזה דומה מאוד ללחיצת כרית על הפנים שלך.‬
‫או לירייה בפה.‬
‫פשוט גרסה איטית של זה.‬
‫חרא, ברטון. יש רק דרך אחת להסתכל על החיים, נקודה.‬
‫הם גרסה איטית של ירייה בפה.‬
‫אתה קורע, קונור.‬
‫אני פשוט אומר שעליי לחשוב על זה‬
‫לפני שאעזור לך בתוכנית הרילוקיישן הזו שלך, בסדר?‬
‫נשמע הוגן.‬
‫בינתיים, אולי תנסה את הבחורות היפות האלו?‬
‫שיהיה. אולי מחר.‬
‫רוצה לשמוע משהו מצחיק?‬
‫עדיין יש לנו את החריטות האלו בכל הבית, מאז שהיינו קטנים.‬
‫אם תשאל את אימא שלי מה זה "ב"ז", היא תגיד לך שזה אומר "בחור זהב".‬
‫זה לא?‬
‫כן. אני מניח שכן, בן זונה.‬
‫אני מקווה שלא אכלת יותר מדי.‬
‫למה?‬
‫לונדון מחכה לנו. הם רוצים שנחזור.‬
‫פוראבר פב הדפסה בתלת ממד‬
‫- יש לך מושג לתוך מה אנחנו נכנסים? - לא.‬
‫הם אמרו רק לשלוח את שלושתכם יחד. "בהקדם האפשרי".‬
‫- מה שזה לא אומר, לעזאזל. - בלי תוכנית. בלי מודיעין. בלי סיור בשטח.‬
‫- אתה יודע מה זה דורש, נכון? - מהירות, עוצמה ו...‬
‫אלימות פעולה.‬
‫קדימה, בן זונה.‬
‫אז זה מה שנקרא מנהרה קוונטית, והיא מאפשרת לך לתקשר עם העבר.‬
‫או יותר נכון, עם גרסה של העבר, משום שבעבר האמיתי שלנו לא עשית כך.‬
‫זה עושה לי כאב ראש ממשי, מר זובוב. אני מניחה שלך לא כואב הראש.‬
‫זה דווקא די פשוט.‬
‫יצירת הקשר עצמה גורמת להתפצלות נסיבתית,‬
‫כשהענף החדש ייחודי בנסיבותיו.‬
‫"בדל", כך אנחנו קוראים לזה.‬
‫אבל למה? לקרוא להם כך? זה נשמע קצר. מגעיל. בהמי.‬
‫לא היית מצפה שהענף החדש הזה ימשיך לגדול?‬
‫כך בדיוק אנחנו מניחים. אני לא בטוח מאיפה המונח...‬
‫אימפריאליזם.‬
‫כשקוראים לזה "בדל", קצת יותר קל לנו לחשוב עליו כעל עולם שלישי.‬
‫ואת מסייעת למר זובוב בקולוניאליזם הזה?‬
‫- את ומר מרפי? - הם נכנסים.‬
‫ואת, אני מניחה, פלין פישר האדירה?‬
‫המפקחת איינסלי לוביר, ממשטרת המטרופולין של לונדון.‬
‫נעים מאוד להכירך.‬
‫גברתי.‬
‫בפרק הבא של הפריפראל‬
‫מה זה?‬
‫לכאן החיות באות לשחק.‬
‫משהו יקר ערך נגנב ממני.‬
‫נוכל לדבר על כך לעומק. להגיע לאיזושהי הבנה.‬
‫- מוכרחים ללכת! - תבטחי בי שאעשה את זה כמו שצריך.‬
‫- לבצע. - לילה טוב.‬
‫תרגום כתוביות: אריאן הד‬
‫בקרת כתוביות דן שצברג ‬