‫היא תדעך ותיפול. הכול שקרים. ‬
‫היא תתמוטט ותבכה. הכול שקרים. ‬
‫היא תתענג על השאריות שלך. הכול שקרים. ‬
‫היא תטען שהיא תמות בלעדיך. הכול שקרים. ‬
‫עיניה, יותר קטלניות מחיצים... ‬
‫מחשבותיה, מלאות מזימות ומרמה... ‬
‫למשועבדים לה מצפה‬
‫גורל איום יותר מלכלבים אומללים. ‬
‫הצהרה:‬
‫הדמויות בסיפור הזה אינן בדיוניות. ‬
‫הן אמיתיות. ‬
‫כל דמיון לאנשים אמיתיים, ‬
‫חיים או מתים, ‬
‫הוא מכוון לחלוטין. ‬
‫במיוחד אלייך... ‬
‫ולוני. ‬
‫היא תדעך ותיפול. הכול שקרים. ‬
‫היא תתמוטט ותבכה. הכול שקרים. ‬
‫היא תתענג על השאריות שלך. הכול שקרים. ‬
‫היא תטען שהיא תמות בלעדיך. הכול שקרים. ‬
‫עיניה, יותר קטלניות מחיצים... ‬
‫מחשבותיה, מלאות מזימות ומרמה... ‬
‫למשועבדים לה מצפה‬
‫גורל איום יותר מלכלבים אומללים. ‬
‫השמועה‬
‫יפיפייה לבושה בבגדים נאים‬
‫עלמה מתוכשטת‬
‫נערה קורנת‬
‫בחורה מקסימה ושובת לבבות‬
‫פיה מנגנת‬
‫קוסמת טהורה‬
‫אתם חשים את האמת במילים שלה?‬
‫לנהל את מאמטה ומר ראבי בכל יום מוציא לי את הנשמה, גאנש!‬
‫אתה יודע מה הוא עשה?‬
‫הוא קנה שעון במאתיים אלף רופי‬
‫ולקח אותי איתו כדי לתת לה אותו במתנה. ‬
‫מאתיים אלף רופי? זו עלות של יום צילומים!‬
‫אנחנו לא יכולים לקבל שתי מנורות, ‬
‫אבל לקנות לה שעון במאתיים אלף?‬
‫היא העליבה אותו והעיפה אותו. ‬
‫היא הזהירה את דלפק הקבלה לא לתת למפיק להיכנס. ‬
‫ואז התקשרתי אליה ואמרתי, ‬
‫"גם אני איתו, מאמטה. אנחנו רק רוצים לדבר. " רק אז היא נתנה לנו להיכנס. ‬
‫הוא נתן לה את השעון?‬
‫היא באמת ערמומית!‬
‫"תן את זה לאשתך, מר ראבי!"‬
‫"היא תהיה מאושרת מאוד. " היא פוצצה לו את הבועה. ‬
‫אדוני, בוקר טוב!‬
‫בוקר טוב. ‬
‫- תתקשר למנהל האומנותי ולמאפרת. - בסדר. ‬
‫גאנש, תקשיב. ‬
‫הדברים לא נגמרו שם. ‬
‫הוא ירד במדרגות ונראה נסער. ‬
‫בסרט "מרוטאמלאי", ‬
‫אתה יודע איך ודיוולו עמד ליד חלון לפני נאום מרגש?‬
‫הוא עשה את אותו הדבר. ‬
‫כשניגשתי אליו, ‬
‫ראיתי אותו בוכה!‬
‫הוא הרים את המבט בעצב... ‬
‫ושאל, "זו אהבה, שאקטי?"‬
‫האידיוט הזה!‬
‫הוא בן 46!‬
‫מתנהג כמו בוגר מכללה טרי ומאוהב!‬
‫רציתי לסטור לו!‬
‫נראה אמיתי, נכון?‬
‫וינוד מעולה!‬
‫תקשיב, לסצנה הראשונה, גאנש, ‬
‫נתחיל בתמונה רחבה יותר, בסדר?‬
‫הגופה תהיה מלפנים. ‬
‫מאחורה, אנשי כפר, סרטים צהובים, ניידות משטרה. ‬
‫זה צריך להיות מאוד רחב. נתחיל מכאן?‬
‫מה דעתך על כאן? זה בסדר?‬
‫- נראה בסדר, אבל בוא נבדוק עם המצלמות. - בסדר. ‬
‫- בוקר טוב, אדוני! - שלום, וינוד. ‬
‫- נראה טוב! - תודה לך. ‬
‫הגופה מקדימה. לא שם. ‬
‫מר מורטי, הבובה נראית מצוין. ‬
‫עבודה נהדרת!‬
‫- הגופה כאן? - לא, אדוני. ‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫אז מה זה?‬
‫מר שאקטי!‬
‫שלחתי מכונית למאמטה ב-5:00 בבוקר. ‬
‫ב-6:00 היא עדיין לא הגיעה. ‬
‫היא לא עונה לטלפון. ‬
‫הלכתי למלון כדי לבדוק. ‬
‫העוזרת אומרת שהיא נעדרת. ‬
‫אין לי מושג איפה היא. ‬
‫זו הגיבורה שלנו?‬
‫שתי הידיים היו כבולות. ‬
‫הלו?‬
‫אדוני. ‬
‫הם יוצרי סרטים מצ'נאי, ‬
‫שמצלמים סרט על תעלומת רצח. ‬
‫- הם חשבו שהגופה היא בובה. - אני מבין. ‬
‫הם הבינו שגיבורת הסרט נעדרת מהלילה. ‬
‫והבינו שהגופה אמיתית. ‬
‫- השטח בתחום שיפוט מארונתובז מלאי? - לא. ‬
‫- אז מאגאסטיסוואראם? - הוא בדיוק באמצע. ‬
‫לא ברור לאיזו תחנה האירוע שייך. ‬
‫איך אנחנו יכולים לקחת את התיק הזה?‬
‫זה לא תחום השיפוט שלנו. ‬
‫מי הודיע לנו?‬
‫משרד מפקח המשטרה אישר להם לצלם את הסרט. ‬
‫היא שיחקה את הבת בסרט האחרון של סופרסטאר. ‬
‫היא גיבורת הסרט. ‬
‫אז, נתתי אישור מיוחד... ‬
‫- טוב. סיימנו עם העניינים הרשמיים? - כן. ‬
‫בסדר. תביא לכאן את המנהל. ‬
‫בסדר. ‬
‫- של מי הסרט הזה? - לסרט עדיין אין שם. ‬
‫הוא של הפקת "סרטים צהובים". ‬
‫כוכב הריאליטי אנאנד הוא הגיבור. ‬
‫הגיבורה הגיעה מטמיל נאדו?‬
‫היא מקרנטקה, אבל מתאכסנת בצ'נאי. ‬
‫מישהו מהמשפחה שלה כאן?‬
‫לא, אדוני. ‬
‫תראה, אדוני. זה לא בתחום השיפוט שלנו. ‬
‫אבל אנחנו נפעל לפי הפרוטוקול. ‬
‫אני אודיע למשרד מפקח המשטרה. ‬
‫אני צריך רשימה של כל אנשי הצוות שנמצאים כאן. ‬
‫- עם שמות ומספרי טלפון. - כן, אדוני. ‬
‫אף אחד לא עוזב לצ'נאי עד שאני אומר שמותר. ‬
‫- מובן? - כן, אדוני. ‬
‫שלחו את הגופה לבית החולים לנתיחה. ‬
‫- כן, אדוני. - תתקשר אליי כשהדו"ח מוכן. ‬
‫אני נוסע למשרד מפקח המשטרה. ‬
‫אמבולנס‬
‫היי! עצרו את האמבולנס!‬
‫עצרו את האמבולנס!‬
‫- היי! עצרו! - תעצרו אותם!‬
‫-היי! -היי, רד למטה! קדימה!‬
‫אני אשפד אותך, בן זונה!‬
‫סע במושב הקדמי. ‬
‫היה צפוף במושב הקדמי, אז עליתי מאחור. ‬
‫אני יודע בדיוק למה עלית מאחור. ‬
‫היא רקובה. לא הייתי יכול לעשות כלום. ‬
‫אני אהרוג אותך! לך!‬
‫תתחיל ללכת!‬
‫לך!‬
‫בית החולים הממשלתי‬
‫מאליקה, אני צריך לכתוב את הדו"ח. ‬
‫- תעזרי לי? - בטח, אדוני. ‬
‫זה לא יבהיל אותך?‬
‫את עלולה להרגיש חולשה. את צעירה. ‬
‫לא, אדוני. אהיה אמיצה. ‬
‫בסדר... ‬
‫אמרת שאת אמיצה? שימי את זה. ‬
‫השחקניות נראות אחרת מחוץ לסרטים. ‬
‫היא לא נראית שונה במצב הזה?‬
‫תכתבי את דבריי. ‬
‫הפנים נפוחות‬
‫ונראות מעוותות מעט. ‬
‫למה אתה בוכה, אדוני? היית מעריץ?‬
‫בוכה? לא, אני לא. ‬
‫זה כלום. העיניים לחות, זה הכול. ‬
‫זה מדע. את לא יודעת?‬
‫הגופה נרקבת. ‬
‫כשזה קורה, החיידקים בגוף‬
‫גורמים לדמעות לא רצוניות. ‬
‫אבל אכן הערצתי אותה. ‬
‫היא שיחקה כל כך טוב בסרט ההוא. ‬
‫תמשיכי לכתוב. ‬
‫שחקנית הקולנוע הידועה מטמיל, מאמטה, ‬
‫נרצחה באופן מסתורי. ‬
‫השחקנית המפורסמת מאמטה נמצאה מתה בקניאקומרי‬
‫היא ידועה בזכות שוברי הקופות "נודי" ו"אכצ'ם". ‬
‫היא נסעה לקניאקומרי לצילומי סרט. ‬
‫השחקנית מאמטה נמצאה מתה באתר צילום‬
‫היא נמצאה מתה באתר הצילומים. ‬
‫הדבר זעזע את תעשיית הקולנוע ואת הציבור. ‬
‫תחנת משטרה‬
‫היא זכתה לשבחים ותמיכה משחקנים מובילים, ‬
‫והיה לה עתיד מזהיר. ‬
‫מה הקשר המשפחתי ביניכם?‬
‫אני אחותו. ‬
‫הבחורה הזאת פופולרית, נכון?‬
‫אז, החדשות התפשטו. ‬
‫עכשיו האשם יהיה ערני. ‬
‫האזור שבו נמצאה הגופה גרם לבעיה שיפוטית. ‬
‫המקרה צריך ללכת לתחנת מארונתובז מלאי. ‬
‫אבל הם סירבו. ‬
‫אז תחנת מאגאסטיסוואראם צריכה לקחת אותו. ‬
‫אבל זו תחנה קטנה. ‬
‫מאחר שהבחורה הזאת מפורסמת, ‬
‫גם אם הם ייקחו אותו, ‬
‫המקרה יועבר. ‬
‫אתה מבין מה אני אומר?‬
‫כן, אדוני. ‬
‫בן משפחה חייב לזהות את הגופה. ‬
‫בבקשה, תשיגו מישהו בקרוב. ‬
‫כמו כן, אחד מכם צריך לגשת למשרד מפקח המשטרה, ‬
‫לראות אם הם ייקחו את המקרה‬
‫או יעבירו אותו לצ'נאי, ‬
‫ותמשיכו בהתאם. ‬
‫מאמטה (גיבורה)‬
‫אתה מבין?‬
‫מאמטה!‬
‫הלו, מאמטה?‬
‫שאקטי! מה לעזאזל? זו בדיחה?‬
‫לא, מאמטה... ‬
‫ברחתי. לא מתי!‬
‫מאמטה, הייתה כאן טעות גדולה!‬
‫זה היה רעיון של ראבי?‬
‫הוא מסוגל!‬
‫השחקנית המפורסמת מאמטה נרצחה באופן מסתורי‬
‫בשבילך ובשביל הקריירה שלי, ‬
‫לא רציתי להגיש תלונת "מי טו". ‬
‫היה כאן בלבול. ‬
‫מה לעזאזל? בלבול?‬
‫מצאנו גופה באתר. ‬
‫חשבנו שזו את. היא נראתה כמוך. ‬
‫מאליקה, רוצה קצת?‬
‫אני בסדר, אדוני. ‬
‫את נשואה?‬
‫עדיין לא, אדוני. ‬
‫רואים עלייך. ‬
‫תאכלי טוב ותתחזקי, בסדר?‬
‫אם תיראי חלשה, חלק מהקצינים עלולים לרמוס אותך. ‬
‫- אני לא אחד מהם. - אני יודעת, אדוני. ‬
‫אדוני?‬
‫בסדר. ‬
‫כן, אדוני. ‬
‫אני אטפל בזה. ‬
‫זה כאילו אף אחד לא יודע דבר. ‬
‫מאליקה, שמעת?‬
‫הגופה לא של מאמטה!‬
‫היא ברחה לבנגלור עם איזה בחור. ‬
‫למה הם אמרו שזו היא?‬
‫זה מטורף. ‬
‫לעזאזל!‬
‫תבדקי אם ד"ר פולראג' הגיע לנתיחה. ‬
‫- אסיים ואצטרף אלייך. לכי. - בסדר. ‬
‫הצחנה לא אומרת לך?‬
‫היא מתה כבר שלושה ימים. ‬
‫קנה הנשימה נמחץ באגודל ובאצבע. ‬
‫היא מתה מחנק. ‬
‫כל חייה היו לפניה. ‬
‫היא בטח בת 19 או 20. ‬
‫האיברים שלה היו קשורים בחוזקה בחבל עבה. ‬
‫יש חבורות על הגוף. ‬
‫אבל לא הייתה תקיפה מינית. ‬
‫פניה מעוותים לחלוטין. ‬
‫כן. ‬
‫היא תיראה מאוד שונה מהתמונה שלה. ‬
‫בגלל זה לא פתחתי את הגולגולת שלה. ‬
‫- תביא צייר קלסתרונים. - בסדר. ‬
‫אחרי זה נמשיך. ‬
‫בסדר. ‬
‫אחד מאזור טאקאלאי עלול לבוא. אל תבחרו בו. ‬
‫יש בחור צעיר מטירונלוולי. תקראו לו. ‬
‫טוב. ‬
‫הוא מעשן גראס, ‬
‫אבל מצייר טוב. ‬
‫היי, ילד!‬
‫חדר מתים‬
‫- אתה בא? - רק רגע, אדוני!‬
‫תדליקי את האור. ‬
‫צייר, אני אחכה בחוץ. ‬
‫הללויה!‬
‫הללויה! הללויה! הללויה!‬
‫הללויה!‬
‫הללויה! הללויה!‬
‫הללויה!‬
‫הללויה! הללויה! הללויה!‬
‫אתה אלוהים, אשר שולט על כל העולם‬
‫הללויה! הללויה!‬
‫בשם האב, הבן, ‬
‫ורוח הקודש. ‬
‫אמן!‬
‫המיסה הסתיימה. ‬
‫לכו בשלום המשיח. ‬
‫ביטחון מבורך‬
‫ישו עמי‬
‫איזו ציפייה‬
‫לתהילה שמימית‬
‫יורש הגאולה‬
‫אשר נשטף בדמו‬
‫זהו סיפורי‬
‫זהו שירי‬
‫להלל את מושיעי‬
‫כל היום‬
‫זהו סיפורי‬
‫זהו שירי‬
‫להלל את מושיעי‬
‫איך כבשת את לבה?‬
‫שתוק ובוא. ‬
‫קדימה, טוני! תגיד לי!‬
‫אני יודע שהיא מסמנת לך לבוא הביתה, אבל איך?‬
‫זאת אהבה. ‬
‫מה שניכם עושים במרפסת?‬
‫למה שאספר לך?‬
‫אכסניית המלאך מקום טוב שהות טובה‬
‫היי!‬
‫אתה נכנס מאחורה?‬
‫נבהלתי. ‬
‫שקרן! אני יודעת שלא. ‬
‫מישהו ראה אותך עולה?‬
‫לא, אני לא חושב. ‬
‫בכל מקרה, אימא שלי לא כאן. ‬
‫חכי. תני לי לעזור לך עם זה. ‬
‫זה היה מקסים!‬
‫אני מתכוונת... זה היה ממש, ממש מקסים!‬
‫אז, אל תגידי את זה רק במילים. ‬
‫ממזר בר מזל!‬
‫היי. זה רק אני, ולו. ‬
‫הפחדתי אותך?‬
‫תפתחי את הדלת. ‬
‫היי! תפתחי את הדלת. ‬
‫ולו! תפתחי את הדלת, ולו. ‬
‫קדימה, תפתחי את הדלת. ‬
‫בואי הנה. ‬
‫היי! בואי הנה. ‬
‫היי! ולו!‬
‫תפתחי את הדלת! ולו, תפתחי את הדלת!‬
‫אני לא יכול להיכנס שיכור?‬
‫לא תיתני לי להיכנס?‬
‫היי! תפתחי את הדלת!‬
‫תפתחי או שאני אשבור אותה. ‬
‫היי, ולו!‬
‫תפתחי את הדלת! היי!‬
‫ולו!‬
‫דודה, אני יכול לקבל כוס תה?‬
‫ולו... הייתי שיכור מדי אתמול בלילה?‬
‫תעוף מפה. ‬
‫ולוני, תפסיקי להיות גסת רוח. ‬
‫אימא, את יודעת מה הוא עשה אתמול בלילה?‬
‫ותפסיקי להתלונן. מוקדם בבוקר. ‬
‫אחרי הכול, הוא הארוס שלך!‬
‫זה לא מה שאני רוצה. ‬
‫את מכריחה אותי. ‬
‫אם לא אכריח אותך לעשות דברים, ‬
‫את תהפכי לילדה מפונקת. ‬
‫תפסיקי להגיד את זה, אימא!‬
‫אני לא אוהבת שהוא נכנס שיכור!‬
‫קודם כל, תתנצלי בפניו. ‬
‫הוא עושה הכול בשבילך. ‬
‫אפילו שאת כל כך גסת רוח אליו. ‬
‫ולוני! אמרתי לך להתנצל בפניו. ‬
‫סליחה. ‬
‫זה בסדר. ‬
‫תתארגני. ‬
‫אני אסיע אותך למכללה. ‬
‫אימא!‬
‫פשוט תוריד אותה בתחנת האוטובוס. ‬
‫אתה עדיין חייב לי 300 רופי. ‬
‫היא כאן. תבדוק איתה. ‬
‫- אחות. - כבה את המנוע. ‬
‫איפה ספר החשבונות?‬
‫- צריך לשלם על פחיות המים. - רגע. ‬
‫ג'ונס, חדר 12 שילם אתמול?‬
‫- לא. - לך תביא את התיקים. ‬
‫היי, ג'ונס!‬
‫בבקשה תקשיב לי. תן לי את התיק שלי. ‬
‫בבקשה תקשיב לי!‬
‫- כמה? - 300 רופי. ‬
‫תגידי לו שיחזיר לי את התיק. ‬
‫אני אשלם עד הערב. ‬
‫ג'ונס, תנעל את החדר. ‬
‫בבקשה אל תנעלי את החדר, אחות. ‬
‫ג'ונס!‬
‫אל תעיף אותי, אחי. ‬
‫בבקשה, אחות. ‬
‫בבקשה, אחות. אני אשלם עד הערב. ‬
‫תחסוך ממני את ה"אחות"!‬
‫- נתתי לך זמן. - היא עצבנית. ‬
‫- כן. - אין יותר תירוצים. ‬
‫- בבקשה, אחות. - היא כבר כאן?‬
‫עדיין לא. ‬
‫- נתתי לך שבוע שלם! - אחות... ‬
‫בבקשה, אחות. ‬
‫- באמת שאשלם. - שלם וקח את התיק שלך. ‬
‫אנחנו יודעים שאתה כאן כדי לבהות. ‬
‫למה להעמיד פנים עם העיתון?‬
‫אתה חושב שאני בטלן כמוך?‬
‫תעוף מפה או שאני אחטיף לך. ‬
‫אני לא אסבול את זה! אל תתחנן. ‬
‫- בלי הסברים. - חמלה... ‬
‫אין טעם להתחנן. ‬
‫נתתי לך מספיק זמן. מספיק!‬
‫אל תגרום לי לחזור על עצמי. בסדר?‬
‫אמרתי לך, אתה צריך לשלם בזמן. ‬
‫אל תגרום לי לצעוק. אתה מקשיב?‬
‫- בבקשה. - אל תגרום לי לצעוק מול כולם. ‬
‫תני לי את התיק. ‬
‫לא! התיק שלך יישאר כאן... ‬
‫אני מתחנן!‬
‫עד שתשלם את שכר הדירה. ‬
‫ולו! אני אאסוף אותך בערב. ‬
‫אין צורך. אני אגיע בעצמי. ‬
‫- היי! - היי. ‬
‫- חיכית הרבה? - לא, הרגע הגעתי. ‬
‫ציירת יפה מאוד. ‬
‫אם היא באמת הייתה כל כך יפה... ‬
‫חבל! זה כזה בזבוז. ‬
‫זה היה בסדר מבחינתך אם אדם מכוער היה מת?‬
‫אני רואה עשרה מקרי מוות ביום. ‬
‫מה שהלך, הלך. אין מה לעשות. ‬
‫היא נראית טוב. אף אחד לא זכה ליהנות מזה. זו הסיבה. ‬
‫משום שאתה רואה מוות כל יום, לחיים אין חשיבות מבחינתך?‬
‫אם זה היה קורה לחבר שלך או לקרוב משפחה?‬
‫היית מדבר על זה בכזו קלילות?‬
‫היא נראתה ככה?‬
‫אני לא יודע. רמת הדיוק היא 60 אחוזים. ‬
‫היא מאוד יפה. ‬
‫חכה, ילד! תאסוף את המשכורת שלך קודם!‬
‫רק אמרתי שהיא יפה. מה אמרתי לא בסדר?‬
‫שאלתי את אימא שלך איפה אתה. ‬
‫היא אמרה בכנסייה. ‬
‫חשבתי שהלכת למקום אחר, אבל אתה כאן. ‬
‫למה? מה קרה, אחי?‬
‫מתי ראית את ולוני בפעם האחרונה?‬
‫- למה אתה שואל? - תענה לי. ‬
‫לפני שבועיים. ‬
‫תראה את זה. ‬
‫מאמטה. מה לגביה?‬
‫אתה לא קורא טמילית, נכון?‬
‫אני אקריא. תקשיב. ‬
‫"רצח השחקנית: שקר שהתפשט כמו אש בשדה קוצים. ‬
‫"הבלבול התבהר. ‬
‫"השחקנית מאמטה הצהירה אתמול ברשתות החברתיות, ‬
‫"שבשל בעיות עם צוות הצילום, היא ברחה לבנגלור‬
‫"ושהיא לא זו שנרצחה. ‬
‫"היום, לעומת זאת, משטרת קניאקומרי שחררה‬
‫"קלסתרון של הקורבן. ‬
‫"יינתן פרס לכל מי שיוכל לזהות אותה. "‬
‫אז מה?‬
‫שמעת מה הקראתי, נכון?‬
‫תראה את זה. ‬
‫זו ולוני?‬
‫גם אתה חשבת ככה, נכון?‬
‫גם אני. ‬
‫לא... זו לא יכולה להיות היא. ‬
‫זאת היא!‬
‫לא הייתם מאוהבים? מה קרה?‬
‫דברים התפרקו. ‬
‫היא דומה לה, אבל זו לא היא. ‬
‫לאן אתה הולך, טוני?‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫חכה!‬
‫תחנת משטרה‬
‫רק רגע, אדוני. ‬
‫הבחור הזה בא בגלל הקלסתרון ששחררנו‬
‫בעיתון. הוא מכיר אותה. ‬
‫- זה נכון? - כן, אדוני. ‬
‫בוא, תיכנס. ‬
‫שב, ילד. ‬
‫- מה שמך? - אדוארד. ‬
‫בסדר. ‬
‫- מי הבחורה? איך קוראים לה? - ולוני. ‬
‫אמה מנהלת את אכסניית המלאך בארניאל. ‬
‫היא חברה? איך אתה מכיר אותה?‬
‫היא לא חברה שלי. ‬
‫היא באה לכנסייה שלנו. משם אני מכיר אותה. ‬
‫בסדר. תן לי המספר שלך. ‬
‫יש פרס כספי?‬
‫- מה? - פרס כספי... ‬
‫כמוך, עוד ארבעה אנשים זיהו אותה. ‬
‫אחרי שנאשר מה נכון, נשלם. ‬
‫- הבנת? - כן, אדוני. ‬
‫- גנאפתי? - אדוני?‬
‫זה מה שתעשה. יש את אכסניית המלאך בארניאל. ‬
‫- סע לשם. - כן, אדוני. ‬
‫תבדוק אם הבת של הבעלים, ולוני, נמצאת בבית. ‬
‫תבדוק ותחזור אליי. ‬
‫- אני אבדוק ואעדכן אותך. - בסדר. ‬
‫קדימה, ילד. ‬
‫כן, גנאפתי. ‬
‫קוראים לילדה ולוני. ‬
‫היא נעדרת כבר שלושה ימים. ‬
‫טוב מאוד. ‬
‫- תביא את אימה. - אדוני?‬
‫- לבית החולים הממשלתי אסריפאלאם. - כן, אדוני. ‬
‫בית חולים ממשלתי‬
‫- אלה הם, גנאפאתי? - כן, אדוני. ‬
‫רק אתה יכול להיכנס. ‬
‫חדר מתים‬
‫אל תבכי, הכול יהיה בסדר. ‬
‫- אל תפחדי. - קדימה. ‬
‫אני רוצה לראות את הבת שלי. ‬
‫אני רוצה לראות את הבת שלי!‬
‫אני רוצה לראות אותה!‬
‫אני רוצה לראות את הילדה שלי!‬
‫הילדה שלי!‬
‫ביום ראשון בצהריים, ‬
‫ולוני... הלכה לבקר את דודתה‬
‫בראג'קמנגלאם. ‬
‫היא ביקשה ממני‬
‫לאסוף אותה בשבע בערב. ‬
‫אחרי שהיא הלכה, התחלתי לשתות. ‬
‫זה נמשך... ‬
‫והשתכרתי. ‬
‫באותו היום, ‬
‫גם ירד גשם כבד. ‬
‫דודה רובי לא אוהבת כשוולוני נשארת מחוץ לבית עד מאוחר. ‬
‫שכנעתי אותה לעזוב את ולוני בשקט. ‬
‫כשהלכתי לשם למחרת בבוקר כדי לאסוף אותה, אמרו לי‬
‫שוולוני לא הגיעה לשם. ‬
‫אחרי שחיפשתי אותה יותר משלושה ימים... ‬
‫חשבנו שהיא תחזור. ‬
‫לא העלינו בדעתנו דבר כזה. ‬
‫הילדה נעדרת כבר שלושה ימים. למה לא סיפרת למשטרה?‬
‫לפני כמה חודשים, ‬
‫כשרק הגעתי לאכסניה, ‬
‫ולוני נעלמה ככה. ‬
‫אבל היא חזרה בעצמה. ‬
‫היינו אמורים להתחתן השנה. ‬
‫בזמן כזה, ‬
‫לא רצינו תיק משטרתי... ‬
‫אז לא הודענו לכם. ‬
‫אל תבכה. ‬
‫נסיים עם הטפסים ותיקחו אותה. ‬
‫היה עמי‬
‫אדוני האהוב‬
‫האור דעך‬
‫נפלה חשיכה‬
‫עזרת הזולת‬
‫אף כי תכשל לי‬
‫הנך חברי האמיתי‬
‫היה עמי‬
‫כמו בועה המרחפת על המים‬
‫גם חיי חסרי בטחון‬
‫את ישנה, נכון? קומי. ‬
‫מעולם זה עוזבים‬
‫קומי, ילדתי. ‬
‫חיי ואושרי‬
‫ולוני, פקחי את עינייך, מותק!‬
‫הו, מוות‬
‫היכן הם‬
‫כאבך וניצחונך?‬
‫היכן נצחונך?‬
‫אדוני המושלם‬
‫היה עמי‬
‫זה טרגי. ילדה כל כך צעירה. ‬
‫היא הייתה ילדה כל כך נחמדה. ‬
‫היא מתה. ‬
‫את קרובת משפחה?‬
‫איך את מקושרת אליה?‬
‫ולוני היא בתו של אחי הצעיר. ‬
‫בסופו של דבר, ‬
‫היא הלכה אחריו לאותו המקום. ‬
‫השמועה אומרת שהיא הגיעה לביתך באותו יום. ‬
‫מה פתאום. ‬
‫עברו שנים מאז שהיא באה אליי. ‬
‫רובי לא רוצה שהיא תבוא אליי. ‬
‫היא אף פעם לא נתנה לה לבוא אליי. ‬
‫למעשה, היא אף פעם לא נתנה לוולוני ללכת לשום מקום. ‬
‫בסדר. ‬
‫אם היא הייתה באה אליי, היא בהחלט הייתה אומרת לי. ‬
‫עכשיו היא איננה. ‬
‫היא התקשרה אליך באותו יום?‬
‫- לא? - לא. ‬
‫בבקשה אל תבכי. ‬
‫הדודה מספרת לי שהילדה לא הייתה בביתה שנים. ‬
‫אם היא תכננה ללכת, היא הייתה מתקשרת. ‬
‫אבל הארוס שלה אומר שהיא אמרה שהיא רוצה ללכת לבית דודתה‬
‫ורצתה שהוא יאסוף אותה ב-19:00. ‬
‫אם היא תכננה ללכת למקום אחר, ‬
‫למה לבקש מהארוס שלה לאסוף אותה?‬
‫הדודה נשמעת כאילו היא אומרת את האמת. ‬
‫אני חושב שמשהו לא בסדר עם הארוס. ‬
‫בסדר, אדוני. ‬
‫"לכן נקברנו עמו בטבילה למוות‬
‫״למען נתהלך בחיים מחודשים‬
‫״כאשר המשיח נעור מן המתים‬
‫״על ידי כבוד האב. ״‬
‫הטור הרביעי עיתון טמיל‬
‫- אדוני? - וטרי!‬
‫לזה אתה קורא סיקור? אתה חסר תועלת!‬
‫למה הכתבה על מאמטה בעמוד שבע?‬
‫הרעש נרגע... ‬
‫הרעש נרגע?‬
‫אידיוט!‬
‫ראית את התמונה של ולוני?‬
‫איך היא נראית?‬
‫התמונה לא גדולה מספיק. אני צריך עוד אחת. ‬
‫בקש אחת יותר גדולה. ‬
‫תפרסם את הכתבה הזאת בעמוד השני. ‬
‫"ולוני - הנערה שכולם חשבו שהיא מאמטה. "‬
‫שים לזה כותרת נועזת. ‬
‫- הבנת? - בסדר, אדוני. ‬
‫אלוהי חמלה ורחמים‬
‫הסתכל עליי עם ברחמים‬
‫אבי, הבא לי לקרוא לך אבי‬
‫זה ילדך שחוזר לחיקך‬
‫ישו, אדוני, אני מבקש רחמים‬
‫אל... ‬
‫הוא רוצה לראות אותך. ‬
‫בוא, תיכנס. ‬
‫באוויר. איזו תפיסה!‬
‫רצית לדבר איתי, אדוני?‬
‫למה הבאת אותי לכאן?‬
‫מה עשית לבחורה הזאת?‬
‫בלי שקרים. תספר לי. ‬
‫מה זאת אומרת, אדוני?‬
‫אמרתי לך שלא עשיתי כלום. ‬
‫ואתם ממשיכים לשאול... ‬
‫הוא שאל אותך שאלה!‬
‫שים לב לטון שלך. ‬
‫ספר לנו מה עשית לבחורה הזאת. ‬
‫לא עשיתי כלום, אדוני!‬
‫הפושע משוטט חופשי ואתה מתחקר אותי?‬
‫כמו תקליט שבור, הא?‬
‫מקרה הרצח של ולוני‬
‫הביא הרבה פרסום לסרט שלך, נכון?‬
‫רגע, אמלראג'!‬
‫אנחנו לא מחשיבים את זה כפרסום. ‬
‫אבל הדבר הטוב הוא שמאמטה הסכימה לחזור לסרט שלנו. ‬
‫מר מפיק, יש משהו שתרצה לומר?‬
‫אנחנו נקדיש את הסרט הזה לוולוני. ‬
‫האחראים לרצח שלה חייבים להיענש. ‬
‫אנחנו נמשיך להציף את הנושא, ‬
‫עד שהשוטרים ימצאו את הרוצח שלה. ‬
‫תרגום כתוביות: לאה חסידי‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬