‫השמועה‬
‫רצח אופי הוא דבר נפוץ כשמדובר בפשעים נגד נשים. ‬
‫הלילה, אנחנו בוחנים את הרצח של ולוני. ‬
‫סטודנטית מעיירה קטנה, קניאקומארי. ‬
‫הלילה, אנחנו בוחנים שאלה מאוד ספציפית. ‬
‫"אשמתו של מי זה?"‬
‫"האם זו אשמת התקשורת או המשטרה?"‬
‫זו השאלה שאנחנו שואלים הלילה. ‬
‫שאלה מאוד מאוד פשוטה. ‬
‫אני מאמינה שהגיע הזמן עבור חלק מאיתנו, לפחות בתקשורת, ‬
‫לקחת צעד אחורה ולשאול אם אנחנו עושים את העבודה שלנו באחריות. ‬
‫מצטרף אלינו הערב, אחד מחברי הפאנל שלנו, ‬
‫מר סתורמן, עיתונאי בכיר. ‬
‫וגם מר המנט קיי-אס, ‬
‫סנגור בכיר בבית המשפט העליון. ‬
‫וגם מר ג'גן ראו, לשעבר ניצב המשטרה באנדרה פראדש. ‬
‫מר ג'גן ראו, אני אתחיל איתך. אשמתו של מי זה?‬
‫ובכן, כדי לענות על השאלה הזאת... ‬
‫אני אגיד שהתקשורת לא עשתה רושם טוב. ‬
‫למעשה, חלק מהתקשורת הגזימו לגמרי. ‬
‫אני לא חושבת שמר סתורמן מסכים. בואו נראה מה יש לו לומר. ‬
‫אני לא לגמרי מסכים עם מה שמר ג'גן אומר. ‬
‫אני אגיד לכם. ‬
‫אני עיתונאי מהאסכולה הישנה, ‬
‫לימדו אותי, ‬
‫ש"אנחנו לא אמורים לשפוט. "‬
‫"אנחנו לא אמורים... "‬
‫אתה מאמין באלוהים, ויווק, אדוני?‬
‫כי, לפני שאני לוקחת כל מקרה, אני תמיד מתפללת. ‬
‫"ישוע אדוני, אנא הצבע על הנאשם בפניי. "‬
‫אני מתחננת!‬
‫ואני אכן זוכה לרמז. ‬
‫אני לא מתעקשת שתתפלל לישו. ‬
‫התפלל לכל אלוהים שאתה מאמין בו. ‬
‫סיימתי. ‬
‫באמת, מרי? לכבות את התנור?‬
‫אני מבקשת גם ממנו להתפלל. הוא לא ממש מאמין. ‬
‫- למה, מר ראמר? - מספיק להטיף. ‬
‫- בוא נלך, אדוני. - זו התגובה שלו!‬
‫היא תמיד ככה. כל הזמן מספרת סיפורי אלוהים. ‬
‫אני סקרן, ‬
‫אם אתפלל, אקבל הוכחות?‬
‫פשוט תאכל!‬
‫אם מקרה חייב להיפתר, קצה חוט יופיע בעצמו. ‬
‫אם לא, מה שלא תעשה, לא תמצא כלום. ‬
‫זה הגורל!‬
‫נכון, מר ראמר. ‬
‫אם מקרה חייב להיפתר, אמצא קצה חוט. ‬
‫למרות זאת, אם אדם אינו מסוגל לפתור אותו, ‬
‫הגורל לבדו אינו הסיבה. ‬
‫מה עוד?‬
‫כי הוא התעלם מקצה החוט‬
‫בזמן שהאביס חטיפים ותה. ‬
‫אדוני, למה אתה מתכוון?‬
‫שום דבר... ‬
‫ללא התמיכה של המפקח, אנחנו לא יכולים לחקור את שלושת האחים. ‬
‫נכון. ‬
‫אפילו עם התמיכה שלו, אני בספק אם נוכל לחקור אותם. ‬
‫יש להם גיבוי מטורף. ‬
‫הם עשו משהו. אבל אנחנו לא יודעים מה. ‬
‫אם נפענח מה, זה יהיה טוב. ‬
‫הנה הפנקס שלך. שכחתי לתת לך אותו. ‬
‫- ביי, אדוני. - בסדר. ‬
‫- נתראה. - נסיעה טובה!‬
‫תתקשרי אליי כשתוכלי. ‬
‫קח אותו כשתלך, סנטוש. ‬
‫מה ג'י-קיי בדרך כלל רוצה?‬
‫בשר בקר בכל ארוחה. ‬
‫בכל שלוש הארוחות?‬
‫הוא יכול לאכול ככה בגילו?‬
‫לא אכפת לו מזה. ‬
‫אני חושב שהוא כאן. ‬
‫תישאר כאן, סנטוש. ‬
‫ערב טוב, אדוני. ‬
‫מה, סנטאקומר? הכול בסדר?‬
‫כן, אדוני. ‬
‫שלחתי את העובדים הביתה. ‬
‫רק השף נמצא כאן. ‬
‫סנטוש הגיע. ‬
‫הוא הגיע?‬
‫- מה עם הדברים שלי? - הם הגיעו. הם בפנים. ‬
‫חבר? רד. ‬
‫קח את הכורכום והפלפל. תשפשף טוב. ‬
‫אחי!‬
‫- סנטוש! - אדוני!‬
‫מה שלומך?‬
‫הכול טוב, הודות לך. ‬
‫- מה תפסת? - קוראן. ‬
‫- "קוראן"? - ככה אנחנו קוראים לזה כאן. ‬
‫באנגלית, זה... ‬
‫- איילון, אחי! - איילון. ‬
‫- צעיר? - לא. מבוגר. ‬
‫הוא בגודל כזה. ‬
‫ניסיתי להשיג לך אותו בפעם האחרונה. ‬
‫לא הצלחתי. צריך להיכנס עמוק לתוך היער. ‬
‫אפשר לצוד אותם רק בלילה. אי אפשר לראות אותם ביום. ‬
‫בסדר. תבשל אותו טוב!‬
‫- וגם... סנטוש? - כן, אדוני?‬
‫אל תיתפס. ‬
‫אם תלך לכלא, ‬
‫מי יכין לי מטעמים?‬
‫תשמור על עצמך. בסדר?‬
‫כן, ראמר. ‬
‫מר ויווק. ‬
‫אמרת משהו אתמול. ‬
‫אם אדם לא יכול לפתור מקרה, זה משום שהוא התעלם מקצה החוט. ‬
‫נכון. ‬
‫ב-16 באפריל נסענו לאוטפאראי בפעם הראשונה. ‬
‫אבל ב-3 באפריל, ‬
‫אימא של ולוני אמרה לי שהיא ראתה את ולוני מדברת עם מישהו. ‬
‫היא אמרה שהוא היה גבוה וכהה. ‬
‫זה בהערות שלי. לא שמתי לב לזה קודם. ‬
‫עכשיו מצאתי את קצה החוט!‬
‫אני חושב שאולי נשיג משהו אם נחקור את אימא שלה שוב. ‬
‫סגרת את התיק והאשמת את ויגנש. ‬
‫למה חזרת?‬
‫את לא מאמינה שזה היה הוא. ‬
‫גם אני לא. ‬
‫אם תעזרי לנו... ‬
‫נוכל למצוא את האשם האמיתי. ‬
‫למה אני חייבת לעזור?‬
‫תראה! נאלצנו לסגור את האכסניה!‬
‫אורחים הפסיקו לבוא. ‬
‫אף אחד גם לא בא בשביל שכירות משנה. ‬
‫בגלל מה שכתבו עליה!‬
‫אתה מעז לבקש ממני עזרה?‬
‫אתה יודע שמשפחות תלויות בהכנסה הזו?‬
‫באת לכאן הרבה פעמים כדי לתשאל אותי. ‬
‫סיפרתי לך כל מה שאני יודעת. ‬
‫אני לא רוצה שהבת שלי תהיה מקור לרכילות. ‬
‫אני רוצה שהם ישכחו את הבת שלי. ‬
‫בבקשה תעזור לי אם אתה יכול. ‬
‫אל תבקש ממני עזרה. ‬
‫במקרים מסוימים, כשמחפשים צדק, כדי לגרום למשטרה לעבוד, ‬
‫הקורבנות סובלים מאוד. ‬
‫אבל כאן, אני נלחם בשביל הבת שלך. ‬
‫בין אם תעזרי לי או לא, ‬
‫אני אמשיך לנסות. ‬
‫אם תעזרי לי, ‬
‫יהיה לי קל יותר. ‬
‫בשביל הבת שלך. ‬
‫רק רגע... ‬
‫ביום ראשון שבו ולוני יצאה... ‬
‫כששאלתי קודם, ‬
‫אמרת ששתיכן הלכתן לכנסייה. ‬
‫ולוני רצתה ללכת לבית של דודתה. ‬
‫בהתחלה סירבת, ובסוף נתת לה ללכת. ‬
‫זה לא מה שאמרת לי?‬
‫כן. ‬
‫אבל כשהשוטר ראמר תשאל אותך, ‬
‫הזכרת שראית את ולוני מדברת עם מישהו. ‬
‫אבל לא סיפרת לי שום דבר על זה. ‬
‫אולי שכחת. ‬
‫או שאולי לא זכרת את זה כשדיברת איתי. ‬
‫אני חושד שהאיש שראית, ‬
‫היה זה שלקח את ולוני לאוטאפראי. ‬
‫מה ראית? את מי? את זוכרת מה קרה?‬
‫המיסה הסתיימה. ‬
‫מאחר שמדובר בנקודה חשובה, ‬
‫תוכלי לספר לי שוב?‬
‫לכו בשלום של ישוע!‬
‫תודה לאל!‬
‫אדוני רעי‬
‫לא אחסר‬
‫בנאות דשא‬
‫ולוני!‬
‫למה לא חיכית לברכה האחרונה?‬
‫לא אמרתי כלום!‬
‫הייתי צמאה. יצאתי להביא קצת מים. ‬
‫- עם מי דיברת? - אף אחד. ‬
‫לפני שאני מסיימת את השאלה שלי את כבר עונה. ‬
‫- עם מי דיברת? - אימא, ‬
‫את מנסה לשחק אותה בלשית עכשיו?‬
‫אני צריכה לדבר איתך. ‬
‫- על מה? - לא כאן!‬
‫עוד הרצאה, נכון?‬
‫- נו באמת, אימא! - אי אפשר להגיד לך כלום?‬
‫אני צריכה את התיק!‬
‫בבקשה, אימא, אני לא רוצה הרצאה נוספת. ‬
‫אמרתי, לא כאן. ‬
‫אני לא אטריד אותך אחרי היום. ‬
‫מה אמרת?‬
‫- רני, אחות, קחי את התיק למעלה. - בסדר. ‬
‫לאן הלכת אחרי שנתת את התיק לרני?‬
‫לשום מקום. הייתי כאן. ‬
‫באתי. לא היית כאן. ‬
‫דיברתי בטלפון, אימא. ‬
‫ואז הלכתי לחדר שלי. ‬
‫לא דיברת בטלפון. ‬
‫ולוני... ‬
‫אני לא נוקשה כדי לאמלל את החיים שלך. ‬
‫זה לטובתך האישית. ‬
‫אבל זה מה שאת עושה!‬
‫את לא בוטחת בי. ‬
‫את חושדת בכל מה שאני עושה. ‬
‫זו אשמתי אם בחורים מחזרים אחריי?‬
‫את תמיד מאשימה אותי!‬
‫אז למה את מעודדת אותם?‬
‫זה מה שאת רוצה לדון בו?‬
‫אני לא אהיה נוקשה איתך יותר. ‬
‫אני אומרת את זה לטובתך. תהיי אחראית. ‬
‫שמעתי את זה כ"כ הרבה פעמים, אימא. ‬
‫את חייבת לבטוח בי, ולוני. ‬
‫אני יכולה ללכת לבית של הדודה ג׳ון?‬
‫היום? למה? אין צורך. ‬
‫רואה? ידעתי שלא תיתני לי ללכת. ‬
‫קחי איתך את ויגנש. ‬
‫תני לו להסיע אותך. ‬
‫אם אסע איתו, אני יכולה?‬
‫אני אגיד לו. ‬
‫לא אמרת לוויגנש להסיע אותך?‬
‫- אמרתי. - אז למה הוא יושב ושותה?‬
‫את זה את צריכה לשאול אותו, אימא. ‬
‫בבקשה אל תעצרי אותי. ‬
‫זאת לא אשמתי שהוא שותה. ‬
‫תבקשי ממנו לאסוף אותי. ‬
‫בערב, שאלתי את ויגנש‬
‫למה הוא לא הסיע את ולוני, ולמה הוא שתה. ‬
‫הוא אמר שוולוני אמרה לו רק לאסוף אותה, ‬
‫ושהיא לא ביקשה ממנו להסיע אותה. ‬
‫כשתשאלתי את ויגנש‬
‫הוא גם אמר לי את זה. ‬
‫יכול להיות שוולוני שיקרה?‬
‫אני לא יודעת. ‬
‫אבל אני מאמינה שהבת שלי לא הייתה משקרת. ‬
‫אמרת שהיא הכחישה שהיא דיברה עם מישהו מחוץ לכנסייה, כן?‬
‫זה אומר שהיא שיקרה, נכון?‬
‫חשבתי שראיתי אותה מדברת עם מישהו. ‬
‫לפעמים אנחנו חושבים שאנחנו רואים משהו, אבל מאוחר יותר אנחנו לא בטוחים לגבי זה. ‬
‫זה היה ככה. ‬
‫מה שהיא אמרה יכול היה להיות נכון. ‬
‫אבל באותו יום, אמרת לשוטר ראמר‬
‫שהיא דיברה‬
‫עם בחור גבוה וכהה. ‬
‫עבר הרבה זמן. ‬
‫אני אפילו לא זוכרת שאמרתי את זה. ‬
‫הם אמרו שמישהו התקשר אליה לעתים קרובות. ‬
‫את יודעת מי זה היה?‬
‫ולוני סיפרה לך משהו על זה?‬
‫היא לא שיתפה אותי בדבר מעולם. ‬
‫אפילו לא כששאלתי. ‬
‫אבל פעם בשיחה, היא אמרה שזה‬
‫ק׳ סבסטיאן. ‬
‫ק׳ סבסטיאן?‬
‫סיפורי מוסר ק' סבסטיאן‬
‫אדוני!‬
‫הספרים האחרים של ק׳ סבסטיאן?‬
‫אין צורך. ‬
‫הרומנים האחרים של ק׳ סבסטיאן אפילו יותר טובים מזה. ‬
‫שלושת הרומנים האחרונים שלו הם דרמות חברתיות. ‬
‫זה לא מאוד מעניין, בגלל זה אני שואל. ‬
‫- זה הספר האחרון שלו? - כן. ‬
‫אז זה יספיק. תעשה חשבון. ‬
‫- אחי, 33? - 808. ‬
‫הוצאת קאנל. ‬
‫הלו? הוצאת קאנל?‬
‫אני ממכללת נגרקויל לאומנויות. ‬
‫קוראים לי אלכס. אני אחראי התרבות. ‬
‫אפשר לקבל את המספר של הסופר ק׳ סבסטיאן, כדי שאוכל להזמין אותו?‬
‫988421321. ‬
‫בסדר. תודה לך, אדוני. ‬
‫988421321. ‬
‫אחי, ‬
‫הבחורה הסתובבה עם הזקן הזה?‬
‫נתקשר אליו מיד? מה אתה אומר?‬
‫קודם תאסוף את כל הפרטים על המספר. ‬
‫תא פשעי סייבר‬
‫עברתי על הרשומות ביסודיות. ‬
‫אלכס, ‬
‫ולוני נהרגה בחודש מרץ, נכון?‬
‫בנובמבר שלפני כן, ‬
‫ק׳ סבסטיאן הגיע לראשונה לאכסניה. ‬
‫הוא נשאר שם שלושה ימים. הוא בן 55. ‬
‫גם אחרי הביקור, הוא התקשר לאכסניה מספר פעמים. ‬
‫נעשו אליו כמה שיחות מהאכסניה. ‬
‫כל שיחה נמשכה בין 20 ל-25 דקות. ‬
‫זה נראה לא בסדר, אחי. ‬
‫כשאתה משווה את פער הגילים ואת אורך השיחה, ‬
‫משהו לא כשורה. ‬
‫זה מוזר לי. ‬
‫ולוני מתה ב-20 לחודש. ‬
‫לפי רשומות הרכבת, ‬
‫ק׳ סבסטיאן הגיע לקניאקומארי ב-19 לחודש‬
‫ועזב ב-21. ‬
‫זה נכון?‬
‫הדבר הכי מבלבל הוא, ‬
‫שוולוני עזבה את האכסניה בשעה 14:30 אחר הצהריים. ‬
‫אתה יודע מי התקשר אליה חמש דקות לפני?‬
‫ק׳ סבסטיאן?‬
‫האיש הגיע, אבל הוא לא נשאר באכסניה. ‬
‫הבחורה נעלמה. ‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫תתקשר לק׳ סבסטיאן. ‬
‫- מה אם הוא יזהיר אותו? - יופי. ‬
‫אז הוא האחד. ‬
‫ק׳ סבסטיאן?‬
‫מדבר השוטר ויווק מקניאקומארי. ‬
‫השיחה התנתקה. ‬
‫הוא ניתק?‬
‫הוא שוב ניתק. ‬
‫נסה שוב, אחי. ‬
‫הטלפון כבוי. ‬
‫ניסע לקוימבטור. ‬
‫מה אם הוא יברח בידיעה שאנחנו באים?‬
‫משטרת טאמיל נאדו תתמודד עם זה. ‬
‫נמצא אותו, לא משנה איפה הוא מתחבא. ‬
‫הוא לא יכול לברוח כל כך בקלות. ‬
‫אנחנו נקרע אותו לגזרים, נכון?‬
‫הלו?‬
‫בסדר. ‬
‫ק׳ סבסטיאן נמצא בקניאקומארי. ‬
‫מי אמר לך את זה?‬
‫הוא אמר לי. ‬
‫כשהתקשרת, הייתי ברכבת. ‬
‫לא הייתה לי קליטה. ‬
‫לא קיבלתי את השיחה שלך. ‬
‫למה התקשרת אליי?‬
‫זה לא משנה. ‬
‫אני יכול לדעת למה אתה כאן?‬
‫סגרתם את התיק והאשמתם את ויגנש. ‬
‫הייתי מאוכזב. ‬
‫שלא כמו אחרים, ‬
‫לא יכולתי להעיף את זה הצידה כמו עוד פיסת חדשות. ‬
‫ולוני ראויה לצדק. ‬
‫אז, באתי לכאן כדי להגיד לך את זה. ‬
‫ולוני היא לא חברת משפחה שלך. ‬
‫גם לא קרובת משפחה. ‬
‫- אז למה... - למה אני מודאג, אתה שואל?‬
‫בשבילך, ולוני היא רק הקורבן של המקרה שאתה מטפל בו. ‬
‫לא הכרת אותה ולא דיברת איתה. ‬
‫לא היית שואל אם היית. ‬
‫היא הייתה שיר. ‬
‫אני סופר. ‬
‫לא היה לה אבא. לי אין בת. ‬
‫מערכת היחסים שלנו... ‬
‫הייתה מעבר לידידות, ‬
‫קשר דם. ‬
‫היית באוטאפראי?‬
‫אוטאפראי?‬
‫התקשרתי אליך בנוגע לתיק הזה... ‬
‫התיק סגור לציבור ולעיתונות. ‬
‫אתה מבין שאני עדיין עובד עליו. ‬
‫מה שבאת עבורו, נמצא בעיצומו. ‬
‫לא אכפת לי איפה נמצא‬
‫הרוצח של ולוני או מי מגן עליו, ‬
‫אני לא אעצור עד שאמצא אותו. ‬
‫הייתי צריך לבוא מוקדם יותר. ‬
‫אבל לקח לי זמן להתגבר על ההלם. ‬
‫אני עדיין לא מצליח לעכל את זה. ‬
‫הייתי כאן רק כמה ימים... ‬
‫אבל ולוני חיבבה אותי‬
‫כאילו הייתה הבת שלי. ‬
‫אני לא בטוח אם ידעת, ‬
‫היא נהגה להתקשר אליי בכל שבוע. ‬
‫אשתי הייתה מבקשת ממני לא מעט‬
‫להזמין אותה לכמה ימים. ‬
‫אבל ולוני פחדה לשאול אותך. ‬
‫היא הזכירה אותך. ‬
‫אבל שתינו... ‬
‫לא חלקנו את הקרבה הזו‬
‫שתאפשר לנו לדבר בגלוי‬
‫כמו רוב האמהות והבנות. ‬
‫אני יודע. ‬
‫ולוני סיפרה לי על זה. ‬
‫היא אהבה אותך מאוד. ‬
‫היא אמרה שבגללה נשארת רווקה ונאלצת לסבול המון... ‬
‫היא הרגישה אשמה. ‬
‫אמרתי לה שוב ושוב לדבר איתך על כך, ‬
‫צר לי. ‬
‫אין על מה. ‬
‫לא התלוננתי בפניה על מצבי. ‬
‫בכל פעם שהתווכחנו, היא רצה לחדר האפייה. ‬
‫הוא היה עולמה. ‬
‫בדיוק כמו אביה. ‬
‫חדר האפייה נותר ללא שינוי?‬
‫מה, אחי? הוא בא, דיבר והלך. ‬
‫לא מה שחשדנו?‬
‫אני לא בטוח. ‬
‫למה, אחי?‬
‫אלכס... שני רגשות מנוגדים של אדם באים לידי ביטוי באותו אופן. ‬
‫אדם בוכה כשהוא מאושר מדי או כשהוא עצוב מדי. ‬
‫אדם טוב מאוד ואדם רע מאוד מתנהגים באופן דומה. ‬
‫לכן קשה לקרוא מישהו במדויק. ‬
‫עברו שישה חודשים מאז נסגר התיק של ולוני. ‬
‫אם היה לו כל כך אכפת, הוא היה צריך לבוא קודם. ‬
‫הוא הגיע בדיוק כשחיפשנו אותו. ‬
‫אולי הוא ידע שעלינו עליו?‬
‫משהו לא בסדר. ‬
‫איך אפשר להגשים חלום?‬
‫חלום? מה זאת אומרת חלום?‬
‫כמו כיוון? מטרה?‬
‫איך מגשימים את זה?‬
‫מה המטרה שלך?‬
‫המאפיה והקונדיטוריה של ולוני. ‬
‫זה החלום שלי. ‬
‫אני יכולה להראות לך?‬
‫תנור עצים!‬
‫הוא היה של אבא שלי. ‬
‫אתה יודע כמה זמן הוא במשפחה?‬
‫יותר משישים שנה!‬
‫את יודעת איך לאפות בו?‬
‫כמובן!‬
‫אבא שלי לימד אותי לאפות כשהייתי ילדה. ‬
‫הוא נהג לומר שעבודה עם תנור רותח תוך שתיית בירה‬
‫היה גן עדן מבחינתו. ‬
‫התחושה של הבצק, והריח של הלחם האפוי... ‬
‫אני אוהבת את זה. ‬
‫אני רוצה לפתוח מאפייה משלי. ‬
‫למה את לא עושה את זה?‬
‫אני צריכה הרבה כסף בשביל זה. ‬
‫אין לי, נכון?‬
‫תבקשי מאימא שלך. ‬
‫אני לא רוצה לבקש ממנה. ‬
‫מה הבעיה ביניכן?‬
‫תטעם מאלה. הכנתי אותם היום. ‬
‫אל תשני נושא. ‬
‫מה הבעיה בינך לבין אימא שלך?‬
‫לפני כשנה, ‬
‫ברחתי מהבית. ‬
‫- בגלל... - אדוני?‬
‫אדוני?‬
‫אחות. האחות כאן. ‬
‫אני הולכת לכנסייה. באתי ליידע אותך. ‬
‫יש סיבה חשובה נוספת לביקור שלי. ‬
‫יקירי! למה אתה שותה כל כך הרבה?‬
‫לא הקשבתי לך. ‬
‫למה לא הקשבת?‬
‫אני נוזף בעצמי!‬
‫מה אתה אומר? מה קרה?‬
‫מה אמרת כשהתחתנו?‬
‫"אני לא אוהבת עבודת משטרה. אתה לא יכול למצוא עבודה אחרת?"‬
‫שאלת אותי, נכון?‬
‫הייתי צריך להקשיב לך. ‬
‫למה אתה מדבר ככה? אני לא מבינה כלום. ‬
‫מה קרה?‬
‫לכל שוטר יש תיק אחד בחייו‬
‫שנשאר איתו. ‬
‫שהחיים האישיים שלו והתיק‬
‫מסתבכים זה בזה‬
‫ויש מאבק. ‬
‫הממזר ייאבק לפענח את המקרה בשביל השקט הנפשי שלו. ‬
‫אם הוא יפענח אותו, לא תהיה בעיה. ‬
‫אם לא... ‬
‫המקרה לא ייתן לו לחיות בשלום. ‬
‫ביקשתי מהמפקח את התיק הזה?‬
‫התקשרת והעברת לי אותו. ‬
‫בחורה מסכנה, נכון? ולוני... ‬
‫היא הייתה טובה או לא?‬
‫היא גרמה למוות של עצמה?‬
‫או שמישהו הרג בחורה חפה מפשע?‬
‫בלי לדעת את כל זה... ‬
‫אתה מבקש ממני לסגור את התיק בכך שאאשים אותה?‬
‫איך אני יכול?‬
‫הוא לא מקבל את זה!‬
‫הוא שואל איזה מין שוטר אני אם אני לא יכול לפענח את זה. ‬
‫יכול להיות שהיא מתה. ‬
‫אבל מישהו בתוכי מתחנן שאציל אותה. ‬
‫אחד כאן, מבקש ממני. עוד אחד כאן, מבקש. ‬
‫מה אני עושה?‬
‫אני אהרוג את הממזר הרצחני הזה. ‬
‫כל אחד אומר משהו אחר!‬
‫למה להאמין למה שמישהו אומר?‬
‫היא רק ילדה. ‬
‫לב צעיר. ‬
‫מה היא אוהבת? מה היא לא אוהבת?‬
‫מה מכעיס אותה? מה עושה אותה מאושרת?‬
‫הם צריכים לדעת את זה. ‬
‫אימא שלה לא יודעת. ‬
‫חבריה לכיתה לא יודעים. ‬
‫גם קרובי משפחתה וארוסה לא יודעים. ‬
‫מי יודע?‬
‫האם זה סיפור שבו אנחנו מגלים בסוף?‬
‫אם היא יכולה לשגע אותי מהקבר שלה... ‬
‫נקודה אחת. היא ילדה טובה. ‬
‫או נקודה אחרת, היא נצלנית כמו שהבחורים האלה טוענים. ‬
‫תגיד לי בוודאות. ‬
‫אז למה שאני אשתה?‬
‫הנה הדבר המטורף, אלכס... ‬
‫יותר משאני רוצה לדעת מי הרג אותה... ‬
‫יש בפנים בחור שהורג אותי, שואל אותי מי היה בלבה. ‬
‫אני לא יכול לסבול את זה יותר!‬
‫ולו... אנאנדהי!‬
‫אנאנדהי!‬
‫אחות! מה קרה? למה את בוכה?‬
‫אימא! בואי הנה, אימא!‬
‫מה קרה? אנאנדהי כאן?‬
‫אין לי מושג מה קרה. היא נכנסה בבכי. ‬
‫אנאנדהי?‬
‫מה קרה?‬
‫אנאנדהי? למה את בוכה? תגידי לי!‬
‫- מה קרה, אחותי? - מה קרה, יקירתי?‬
‫אל תפחדי. ספרי לי הכול. ‬
‫אל תשאלו אותי כלום. אני לא אחזור לשם שוב. ‬
‫את באה לכאן עם הבן שלך, בלי החתן שלי!‬
‫אנשים לא יתהו למה?‬
‫תגידי לי למה את בוכה. ‬
‫חתן נהדר!‬
‫החתן שלך מאוהב בבחורה אחרת!‬
‫על מה את מדברת?‬
‫יקירי?‬
‫חכי. תני לנו לדבר איתו. ‬
‫מוסיפים את המלח הגס. ‬
‫- תסתובבי לכיוון הזה, אימא. - אני לא אסתובב. ‬
‫- תסתובבי לכאן, אני אומר! - תגיד לה ללכת. ‬
‫תפסיקי עם זה! אין כאן אף אחד. ‬
‫סנטוש וסנג'יב זועמים. תסתובבי. ‬
‫אני לא אסתובב. ‬
‫היא עדיין מדברת על הרוח?‬
‫- תגיד לה שאחנוק אותה. - סתום את הפה!‬
‫צריך לקחת אותה לבית החולים. ‬
‫לא צריך. ‬
‫מה יש בתיק?‬
‫עטלף. תכין לאימא מרק. ‬
‫אנחנו רוצים שתהיה שערורייה גדולה. ‬
‫ברגע שהווידאו ישתחרר, אנחנו צריכים לפרסם סיפור כיסוי. ‬
‫אנשים מוכנים לממן את זה. ‬
‫מה אתה אומר?‬
‫של מי הרעיון הזה?‬
‫זה לא הכרחי. אין צורך בשמות. ‬
‫נדבר על הווידאו. ‬
‫ארומוגם, אני יודע שאתה לא עובד עבור האופוזיציה. ‬
‫השר ואני לא ביחסים טובים. ‬
‫אני אומר לך את זה מזווית פוליטית. ‬
‫זו אסטרטגיה גרועה. ‬
‫תגיד לי למה אתה מצפה. ‬
‫אתה לא מבין. ‬
‫נראה שהמפלגה השולטת תיבחר שוב. ‬
‫אבל לחפור קבר לשר שלך זה כמו לחפור קבר למפלגה שלך. ‬
‫אתם לא תצליחו בלעדיו. ‬
‫תגיד את זה לאדם ששלח אותך לכאן. ‬
‫תשמיד את הסרטון הזה. ‬
‫מאז הפציעה, אימא מקשקשת. ‬
‫מה עושים?‬
‫יתכן שהיא לא תחזיק מעמד עד שנחזור מחר. ‬
‫- למה לדאוג? - היי! אל תדבר ככה. ‬
‫היא גם אימא שלי! אז מה?‬
‫היא מרותקת למיטה עקב פציעת ראש. ‬
‫זה טוב אם היא תמות. ‬
‫ציד הוא מקור ההכנסה היחיד שלנו עכשיו. ‬
‫בואו נחשוב איך אנחנו חוזרים בלי להיתפס. ‬
‫זה כל מה שאני אומר!‬
‫תטפלי טוב באימא. אל תשאירי אותה לבד. ‬
‫ניקח אותה לבית החולים כשאחזור. ‬
‫אנחנו נחזור עד מחר. ‬
‫אם משהו קורה לה, פשוט תישארו כאן. ‬
‫אל תביאי מישהו ותעוררי צרות. ‬
‫אל תדבר שטויות! אתה לא יודע מה להגיד?‬
‫מה אם יהיה כאן מישהו כשנביא את בשר הצבי?‬
‫תפעילו את הראש שלכם. ‬
‫- היי, קאני! - תשמרי על עצמך. ‬
‫קדימה, קאני!‬
‫בוא!‬
‫- קאני! - קאני!‬
‫קדימה!‬
‫סוואנדהי!‬
‫אני אספר הכול! אני נשבע, אני אספר הכול. ‬
‫מה קורה?‬
‫- סוואנדהי! - מה קורה?‬
‫תתקשרי אליהם, סוואנדהי. ‬
‫אני אספר להם הכול. תתקשרי אליהם. ‬
‫- תתקשרי אליהם! אני אגיד להם! - אני אתקשר אליהם. ‬
‫אני אתקשר אליהם! תשכבי. ‬
‫- תתקשרי אליהם. - אני אתקשר. ‬
‫- אספר להם הכול! - אתקשר אליהם!‬
‫- אספר להם הכול. - אתקשר אליהם. ‬
‫תרגום כתוביות: לאה חסידי‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬