Zvonul
Discreditarea reprezintă un comportament comun când e vorba de uciderea unei femei.
În seara aceasta, vom analiza uciderea lui Velonie,
o studentă din orășelul Kanyakumari.
Vom încerca să răspundem unei întrebări anume:
„Cine este de vină?
„Este de vină presa sau poliția?”
Aceasta este întrebarea din această seară.
O întrebare foarte simplă.
Și cred că a venit momentul ca unii dintre noi, cel puțin ziariștii,
să facă un pas înapoi și să se întrebe dacă își fac datoria în mod responsabil.
Alături de noi, în seara aceasta, expertul nostru,
dl Sethuraman, ziarist cu experiență.
Și dl Hemant KS,
avocat la Curtea Supremă.
Și dl Jagan Rao, adjunctul inspectorului general în Andhra Pradesh.
Dle Jagan Rao, voi începe cu dv. Cine credeți că e de vină?
Ca să vă răspund la întrebare...
voi începe prin a spune că presa nu s-a acoperit de glorie.
De fapt, o parte a presei a întrecut foarte mult măsura.
Nu cred că dl Sethuraman este de acord. Să vedem ce are de spus.
Nu sunt complet de acord cu dl Jagan.
Vă spun de ce.
Aparțin generației de jurnaliști de școală veche,
unde am fost învățat
că nu trebuie să judecăm.
Rolul nostru nu este acela de a...
Credeți în Dumnezeu, dle Vivek?
Eu, înainte să preiau un caz, mă rog mereu.
„Doamne, te rog să-mi indici cine e vinovatul. ”
Mă rog din suflet.
Și uneori găsesc un indiciu.
Nu zic să vă rugați lui Iisus.
Rugați-vă oricărui Dumnezeu în care credeți.
Am terminat.
Sigur, Mary? Pot să închid aragazul?
Și lui îi spun să se roage, dar nu prea e credincios.
- De ce, Ramar? - Gata cu predicile!
- Să mergem, domnule! - Așa reacționează.
Face mereu așa. Începe cu povești despre Dumnezeu.
Oare...
dacă mă rog, o să găsesc probe?
Tu mănâncă acolo!
Dacă ne e dat să rezolvăm cazul, găsim noi o pistă până la urmă.
Dacă nu, orice am face, tot degeaba.
Așa a fost scris!
Adevărat, Ramar.
Dacă un caz e menit să fie rezolvat, o să găsesc o pistă.
Dacă cineva nu reușește să rezolve un caz,
nu doar soarta e de vină.
Ce altceva?
Înseamnă că a ignorat pista
în timp ce s-a îndopat cu gustări și ceaiuri.
Ce vrei să spui, domnule?
Nimic...
Fără acordul inspectorului, nu-i putem interoga pe cei trei frați.
Așa e.
Chiar dacă ne-ar ajuta, nu cred că i-am putea interoga.
Sunt protejați bine de tot.
Sigur au făcut ceva, dar nu știm ce.
Dacă am afla, ne-ar fi de folos.
Poftim carnețelul. Am uitat să ți-l dau.
- La revedere! - Bine.
- Pa! - Ai grijă la drum!
Sună-mă când poți!
Ia asta când pleci, Santhosh.
Ce preferă GK?
Carne de vită la toate mesele.
La toate trei mesele?
Poate mânca așa la vârsta lui?
Nu-i pasă.
Cred că a venit.
Stai aici, Santhosh!
Bună seara, domnule!
Ce faci, Santhakumar? Toate bune?
Da, domnule.
Am trimis personalul acasă.
E doar bucătarul-șef.
A venit Santhosh.
Da?
- Și marfa mea? - A sosit. E înăuntru.
Amice, dă-te jos!
Ia turmericul și piperul. Freacă frumos carnea.
Frate!
- Santhosh! - Domnule!
Ce mai faci?
Bine, datorită dumneavoastră.
- Ce ai prins? - Un kooran.
- Un kooran? - Așa i se spune prin părțile astea.
În engleză e...
- Cerb pitic, frate! - Cerb pitic.
- E pui? - Nu, e adult.
Așa e el.
Am încercat să-l vânez și data trecută.
Trebuie să intri adânc în pădure.
Și îi poți vâna doar noaptea. Ziua nu-i vezi.
Bine. Pregătește-l bine!
- Și... Santhosh? - Da, domnule.
Să nu fii prins!
Dacă ajungi la închisoare,
cine îmi mai aduce delicatesele astea?
Ai grijă, bine?
Beție, când încerci să-ți iei zborul
E un obicei
Îți tulbură somnul
Să te iau în brațe? Să te sărut?
Să te îmbrățișez?
Vino, hai, vino
Da, Ramar.
Dle Vivek,
ai zis ceva ieri.
Dacă cineva nu rezolvă un caz înseamnă că n-a observat un indiciu.
Corect.
Pe 16 aprilie, ne-am dus prima oară la Ottapparai.
Dar, pe 3 aprilie,
mama lui Velonie mi-a zis că a văzut-o pe Velonie vorbind cu cineva.
A zis că era un bărbat înalt și brunet.
Am scris în carnețel. Nu observasem mai înainte.
Acum am găsit indiciul.
Cred că am putea găsi ceva, dacă o interogăm iar pe mamă.
Ați închis cazul spunând că Vignesh e vinovatul.
De ce v-ați întors?
Nu credeți că a fost el.
Nici eu nu cred.
Dacă ne ajutați...
am putea găsi adevăratul vinovat.
De ce să vă ajut?
Uitați! A trebuit să închidem pensiunea!
N-a mai venit nimeni.
Nu mai vine nimeni nici să subînchirieze.
Și asta doar pentru ce au scris despre ea!
Iar acum vreți să vă ajut?
Știți câte familii depind de câștigurile de la pensiunea asta?
Ați venit des aici să-mi puneți întrebări.
V-am spus tot ce știam.
Nu vreau să se bârfească pe seama fiicei mele, ca să se distreze alții.
Vreau s-o uite pe fiica mea.
Ajutați-mă, dacă puteți.
Nu-mi cereți mie ajutorul.
În unele cazuri, când poliția caută să facă dreptate,
victimele au mult de suferit.
Dar, în acest caz, eu mă lupt pentru fiica dv.
Fie că mă ajutați sau nu,
o s-o fac în continuare.
Dacă mă ajutați,
o să-mi fie mai ușor.
Pentru fiica dv.
O clipă...
În duminica aia când a plecat Velonie...
când v-am întrebat înainte,
ați spus că v-ați dus amândouă la biserică.
Velonie voia să se ducă la mătușa ei.
La început ați refuzat-o, dar apoi ați lăsat-o să se ducă.
Nu asta mi-ați spus?
Da.
Dar, când v-a întrebat subinspectorul Ramar,
ați zis că ați văzut-o pe Velonie vorbind cu cineva.
Mie nu mi-ați zis nimic despre asta.
Poate ați uitat.
Sau poate nu v-ați amintit când ați vorbit cu mine.
Am o bănuială că bărbatul pe care l-ați văzut
a fost cel care a dus-o pe Velonie la Ottapparai.
Ce ați văzut? Pe cine? Vă amintiți ce s-a întâmplat?
S-a încheiat slujba.
E un moment important,
puteți să-mi povestiți iar?
Mergeți cu Dumnezeu!
Mulțumim lui Dumnezeu!
Domnul e păstorul meu
Nu voi duce lipsă de nimic
El mă paște în pășuni verzi
Velonie!
De ce ai plecat și n-ai așteptat ultima binecuvântare?
N-am zis nimic!
Mi-era sete. Am ieșit să beau apă.
- Cu cine vorbeai? - Cu nimeni.
Nici nu termin bine întrebarea, că-mi și răspunzi!
- Cu cine vorbeai? - Mamă,
o faci pe detectivul acum?
Trebuie să discutăm.
- Despre ce? - Nu aici!
Încă o predică, nu?
- Haide, mamă! - Nu pot să-ți spun nimic?
Vreau sacoșa aia!
Te rog, mamă, nu mai vreau predici.
Am zis că nu vorbim aici.
N-o să te mai deranjez de-acum.
Ce ai spus?
- Rani, du sacoșa asta sus. - Bine.
Unde te-ai dus după ce i-ai dat sacoșa lui Rani?
Nicăieri. Am fost aici.
Am venit și eu. Nu erai aici.
Am vorbit la telefon.
Apoi m-am întors în cameră.
N-ai vorbit la telefon.
Velonie...
Nu sunt severă cu tine ca să-ți fac viața un chin.
E spre binele tău.
Dar mi-o faci un chin!
N-ai încredere în mine.
Ești mereu bănuitoare.
E vina mea dacă-mi dau târcoale băieții?
Dai mereu vina pe mine!
Atunci, de ce îi încurajezi?
Despre asta voiai să discutăm?
N-o să mai fiu severă cu tine.
O spun pentru binele tău: te rog să fii cu capul pe umeri!
Mi-ai spus-o de nenumărate ori.
Trebuie să ai încredere în mine.
Atunci, mă lași să mă duc la mătușa June?
Azi? De ce? N-ai de ce să te duci.
Vezi? Știam eu că nu mă lași.
Ia-l pe Vignesh cu tine!
Lasă-l să te ducă până acolo.
Dacă mă duce el, pot?
Mă duc să-i zic.
Nu i-ai zis lui Vignesh să te ducă?
- Ba da. - Atunci, de ce bea?
Întreabă-l pe el, mamă.
Acum să nu mă împiedici să plec!
Nu e vina mea că bea.
Roagă-l să vină să mă ia.
Seara, l-am întrebat pe Vignesh
de ce n-a dus-o pe Velonie și de ce a băut.
A zis că Velonie îi spusese doar să se ducă s-o ia
și că nu-l rugase s-o conducă până acolo.
Când l-am interogat pe Vignesh,
mi-a spus același lucru.
Să fi mințit Velonie?
Nu știu.
Dar nu cred că fiica mea ar minți.
Ați zis că n-a recunoscut că vorbise cu cineva în fața bisericii.
Deci a mințit, nu-i așa?
Mi s-a părut că vorbea cu cineva.
Uneori ni se pare că vedem ceva, dar apoi nu mai suntem așa de siguri.
Așa s-a întâmplat.
Poate că ea a spus adevărul.
Dar zilele trecute i-ați spus subinspectorului Ramar
că a stat de vorbă
cu un bărbat înalt și brunet.
A trecut mult timp.
Nici nu-mi amintesc să fi spus asta.
Mi s-a spus că o suna cineva des.
Știți cine?
V-a spus ceva Velonie?
În general, nu-mi spunea nimic.
Nici când o întrebam.
Dar odată, când a sunat-o cineva, a zis că era
K Sebastian.
K Sebastian?
POVEȘTI CU MORALĂ K SEBASTIAN
Domnule...
Vreți și alte cărți de K Sebastian?
Nu e nevoie.
A scris romane mai bune decât acesta.
Ultimele trei romane ale sale sunt drame sociale.
Nu prea interesante, de-aia v-am întrebat.
- Ăsta e ultimul roman? - Da.
Atunci, pe ăsta îl vreau, vă rog.
- Frate, 33? - 808.
Kaanal Publications.
Alo? Kaanal Publications?
Vă sun de la Școala de Artă Nagercoil.
Mă numesc Alex. Sunt secretar cultural.
Îmi puteți da numărul scriitorului K Sebastian, ca să-l invităm la noi?
988421321.
Bine, mulțumesc, domnule.
988421321.
Frate,
fata ieșea cu moșul ăsta?
Îl sunăm acum? Ce zici?
Întâi, caută apelurile de la numărul ăsta.
SECURITATE CIBERNETICĂ
Am analizat temeinic dosarul.
Alex,
Velonie a fost ucisă în martie, nu?
În noiembrie, cu un an înainte,
K Sebastian a venit prima oară la pensiune.
A stat trei zile. Are 55 de ani.
După vizita sa, a sunat la pensiune de câteva ori.
Și a fost sunat de câteva ori de la pensiune.
Apelurile durau între 20 și 25 de minute.
Nu e normal, frate.
Diferența de vârstă și durata apelurilor
nu par să aibă sens.
Sunt confuz.
Velonie a murit pe 20.
După data de la căile ferate,
K Sebastian a sosit la Kanyakumari pe 19
și a plecat pe 21.
Serios?
Cel mai tare mă nedumerește faptul
că Velonie a plecat de la pensiune la ora 14:30.
Știi cine a sunat-o cu cinci minute înainte?
K Sebastian?
A venit omul, dar nu s-a cazat la pensiune.
A sunat din altă parte.
Iar fata a dispărut.
Ce facem acum?
Îl sunăm pe K Sebastian.
- Dacă intră la bănuieli? - Nu-i nimic.
Înseamnă că el e făptașul.
K Sebastian?
Sunt subinspectorul Vivek, din Kanyakumari.
S-a întrerupt.
A închis?
Iar mi-a închis!
Mai încearcă.
A închis telefonul.
Mergem la Coimbatore.
Dacă fuge, știind că venim după el?
Polițiștii din Tamil Nadu sunt buni.
Îl găsim și în gaură de șarpe.
Nu scapă așa de ușor.
Îl facem bucăți, da?
Alo?
Bine.
K Sebastian e în Kanyakumari.
Cine ți-a spus?
El.
Când ați sunat, eram în tren.
N-aveam semnal.
De-aia n-am răspuns.
De ce m-ați sunat?
Lăsați asta.
Aș putea să știu ce căutați aici?
Ați închis cazul spunând că Vignesh a fost făptașul.
Am fost dezamăgit.
Față de alții,
eu n-am putut trece ușor peste asta.
Velonie merită dreptate.
Așa că am venit să v-o spun.
Velonie nu vă e prietenă de familie.
Nu vă e nici rudă.
- De ce... - De ce îmi pasă?
Pentru dv. , e doar victima unui caz la care lucrați.
N-ați cunoscut-o și nici n-ați discutat cu ea.
Altfel, nu m-ați mai fi întrebat.
Era poezie pură.
Eu sunt scriitor.
Ea n-avea tată. Eu n-am fiică.
Relația noastră...
era mai mult decât o prietenie
sau o înrudire.
Ați fost la Ottapparai?
Ottapparai?
V-am sunat în legătură cu cazul...
Cazul a fost închis pentru public și pentru presă.
Vă dați seama că eu totuși continui să lucrez la caz.
După cum vedeți, merg mai departe.
Nu-mi pasă
unde e asasinul lui Velonie sau cine îl protejează.
O să-l caut până o să-l prind.
Ar fi trebuit să vin mai devreme.
Dar mi-a luat ceva timp să trec de șoc.
Nici acum nu-mi vine să cred.
Am stat doar câteva zile aici...
dar Velonie s-a atașat de mine
de parcă ar fi fost fiica mea.
Nu știu dacă știați,
dar mă suna săptămânal.
Soția mea îmi zicea mereu
s-o invit la noi câteva zile.
Dar Velonie se temea să vă roage.
Mi-a spus despre dumneavoastră.
Dar eu și ea...
nu eram apropiate,
ca să vorbim deschis,
ca majoritatea mamelor și a fiicelor.
Știu.
Velonie mi-a povestit.
Vă iubea mult.
Zicea că nu v-ați recăsătorit din cauza ei și că sufereați mult...
iar ea se simțea vinovată.
I-am zis de multe ori să discute cu dumneavoastră
și nu cu mine.
Îmi pare rău.
N-aveți de ce.
Nu m-am plâns niciodată la ea despre situația mea.
De câte ori ne certam, fugea repede în sala de copt.
Aia era lumea ei.
Exact ca tatăl ei...
Sala de copt a rămas la fel?
Cum, frate? A venit, a vorbit și a plecat.
Deci ne-am înșelat?
Nu sunt sigur.
De ce?
Alex... Două emoții contrastante ale omului se manifestă la fel.
Un om plânge când e prea fericit sau prea trist.
Un om foarte bun și foarte rău acționează în mod asemănător.
De aceea e greu să-ți dai seama cu exactitate.
Au trecut șase luni de când a fost închis cazul Velonie.
Dacă îi păsa de ea, trebuia să vină mai devreme.
Vine exact când îl căutăm noi.
Poate a aflat că îl căutăm?
E ceva putred la mijloc.
Cum își îndeplinește omul visul?
Visul? Ce înțelegi prin vis?
Un țel în viață? Un scop?
Cum realizezi așa ceva?
Care e țelul tău?
Brutărie și patiserie Velonie.
Ăsta e visul meu.
Pot să-ți arăt?
Cuptor cu lemne!
Era al tatălui meu.
Știi de când îl are familia mea?
- De mai bine de 60 de ani! - O!
Știi să-l folosești?
Normal.
Tata m-a învățat să coc la el când eram mică.
Spunea că să bei bere și să muncești
lângă un cuptor încălzit la 240 de grade e raiul pe pământ!
Îmi place la nebunie să simt aluatul
și mirosul pâinii coapte.
Vreau să-mi deschid brutăria mea.
Și de ce n-o faci?
Am nevoie de mulți bani.
Și n-am, nu?
Cere-i mamei tale!
Nu vreau să-i cer ei.
Care e problema între voi?
Ia gustă! Le-am făcut azi.
Nu schimba subiectul.
Care e problema cu tine și mama ta?
Acum un an,
am fugit de acasă.
- Fiindcă... - Domnule!
Domnule?
Domnule!
A venit doamna.
Mă duc la biserică. Am venit să vă spun.
Mai e un motiv important pentru care am venit.
Dragule, de ce bei atât de mult?
Nu te-am ascultat.
De ce nu te-am ascultat?
Mă cert singur.
Ce tot spui? Ce s-a întâmplat?
Ce-ai spus când ne-am căsătorit?
„Nu-mi place slujba de polițist. Nu poți să-ți găsești alta?”
Așa mi-ai zis, nu?
Ar fi trebuit să te ascult.
Ce tot îndrugi? Nu înțeleg nimic.
Ce s-a întâmplat?
Fiecare polițist are cazul vieții sale
care îl bântuie.
Viața personală și cazul
se împletesc
și are loc un conflict.
Nemernicul o să se lupte să rezolve cazul, ca să-și regăsească liniștea.
Dacă îl rezolvă, atunci e în regulă.
Altfel...
cazul n-o să-i dea pace.
Am cerut eu cazul ăsta șefului?
El m-a sunat și mi l-a dat.
Biata fată, nu-i așa? Velonie...
Era o fată bună sau nu?
A fost răspunzătoare de moartea ei?
Sau cineva a omorât o fată nevinovată?
Fără să știm toate astea...
vrei să închidem cazul și să dau vina pe ea?
Cum să fac așa ceva?
Nu acceptă asta!
Mă întreabă ce fel de polițist sunt dacă nu pot să rezolv cazul.
O fi ea moartă,
dar ceva, în sinea mea, mă imploră s-o salvez.
Ceva de-aici îmi cere asta și ceva de-aici, la fel.
Ce să fac?
Îl omor pe ucigașul ăla nenorocit...
Fiecare spune altceva!
Nu știi ce să mai crezi!
E doar o puștoaică.
Un suflețel tânăr.
Ce îi place? Ce nu-i place?
Ce-o înfurie? Ce-o face fericită?
Ei ar trebui să știe.
Mama ei nu știe.
Colegele ei de clasă nu știu.
Rudele și logodnicul ei nu știu.
Cine știe?
E o intrigă din acelea în care afli totul la sfârșit?
Dacă ea mă face să mă frământ atât și din mormânt...
Ori e fată cuminte...
Ori, după cum pretind băieții ăia, e ușuratică.
Să mi se spună clar.
Și-atunci nu mai beau.
Dar să vezi ce trăsnaie, Alex...
Nu vreau să știu neapărat cine a ucis-o...
În sinea mea, e ceva care mă împinge să aflu cine îi era drag.
Nu mai suport, frate!
Velo... Anandhi!
Anandhi!
Soră, ce s-a întâmplat? De ce plângi?
Mamă, vino încoace!
Ce e? A venit Anandhi?
Nu știu ce s-a întâmplat. A intrat plângând.
Anandhi?
Ce s-a întâmplat?
Anandhi? De ce plângi? Spune-mi!
- Ce s-a întâmplat, soră? - Ce e, draga mea?
Nu te teme. Spune-mi totul!
Nu mă mai întrebați! Nu mă mai întorc acolo!
Vii aici cu băiețelul, fără soțul tău.
O să se întrebe lumea de ce.
Spune-mi de ce plângi!
Da, ce mai ginere!
Ginerele tău e îndrăgostit de alta!
Ce tot spui?
Dragule...
Stai puțin. Hai să discutăm cu el!
Și sarea.
- Întoarce-te, mamă! - Nu mă întorc.
- Întoarce-te spre mine, ți-am zis! - Zi-i să plece!
Încetează! Nu e nimeni aici.
Santhosh și Sanjeev sunt furioși. Întoarce-te!
Nu vreau.
Iar vorbește despre fantomă?
- Spune-i că-i sucesc gâtul! - Taci odată!
Ar trebui s-o ducem la spital.
Nu e nevoie.
Ce ai în sacoșă?
Un liliac. Îi fac o supă mamei.
Beție, când vrei să-ți iei zborul
Vrem un scandal de proporții.
Când va fi difuzat clipul, scoatem imediat un articol pe prima pagină.
Sunt oameni care vor să finanțeze asta.
Ce zici?
A cui e ideea?
Nu contează. N-are rost să știi.
Să vorbim despre clip.
Arumugam, știu că nu lucrezi pentru opoziție.
Eu și ministrul suntem la cuțite.
Ți-o spun dintr-o perspectivă politică.
E o strategie proastă.
Tu spune-mi cât vrei.
Nu înțelegi.
Se pare că partidul de guvernare va fi reales.
Dacă sapi groapa ministrului vostru, o să cadă și partidul vostru în ea.
N-o să reușiți fără el.
Spune-i celui care te-a trimis.
Distruge înregistrarea.
Mama vorbește în dodii de când s-a rănit.
Ce ne facem?
N-apucă nici ziua de mâine, când ne întoarcem.
- De ce să ne mai facem griji? - Nu vorbi așa!
E și mama mea, da?
E la pat, cu o rană la cap.
Așa că mai bine moare.
Vânătoarea e singura sursă de venit acum.
Hai să ne gândim cum ne întoarcem fără să fim prinși!
Asta zic.
Ai grijă de mama! N-o lăsa singură!
O ducem la spital când mă întorc.
Ne întoarcem până mâine.
Dacă pățește ceva, să nu faci nimic.
Să n-aduci pe nimeni ca să ne faci necazuri.
Nu mai spune tâmpenii! N-auzi ce spui?
Dacă găsim pe cineva aici când ne întoarcem cu carnea de căprioară?
Folosește-ți creierul!
- Kanni! - Ai grijă!
Hai, Kanni!
Hai!
- Kanni! - Kanni!
Haide!
Sevvandhi!
Spun totul! Jur că spun totul!
Ce s-a întâmplat?
- Sevvandhi! - Ce s-a întâmplat?
Cheamă-i, Sevvandhi!
Le spun totul! Cheamă-i!
- Cheamă-i! O să le spun! - Îi chem.
Îi chem. Culcă-te la loc!
- Cheamă-i! - Bine.
- Le spun totul! - Îi chem.
- Le spune totul! - O să-i chem.
Subtitrarea: Aurelia Costache
Redactor Anca Tach