Uram?
-Igen? -Itt van a hölgy.
Megyek a templomba. Azért jöttem, hogy szóljak.
Rendben.
Van egy másik fontos oka is a látogatásomnak.
Engedélyre van szükségem.
Mire kell engedély?
Szeretnék írni egy könyvet Velonie-ról.
Nem megfelelően képviseli őt a média.
Nem tudják, mi történt vele, vagy hogy ki ölte meg.
Lehet tudni, ki ölte meg?
PLETYKA
Anandhi...
Tudom, hogy tudod, mire gondoltam.
Kérlek, bocsáss meg! Megvolt rá az okom.
De nem azok az okok, amikre gondolsz.
Apuchira esküszöm. Kérlek, bízz bennem!
Még most is a lány ügye miatt kell elmennem.
Zsaruként vállaltam ezt az ügyet. Alex is meghalt, amíg ezen dolgozott.
Ezen a ponton, ha nem beszélsz velem...
RENDŐRSÉG
Uram, sosem gondoltam volna, hogy ez lesz.
Még mindig belesajdul a szívem.
-Megtenne nekem egy szívességet? -Természetesen, uram!
Felismeri ezt a lányt?
Nem.
Nem a maga birtokán erőszakolták és gyilkolták meg?
Nem, uram.
Az anyja mindent bevallott az aznap történtekről.
Talán az egész nem igaz?
De igen, uram. De nem ez a lány volt.
Akkor ki volt?
Egy lány, akit senki sem hiányolna.
Kérhetek egy kis vizet?
Sunny, adj neki egy kis vizet!
Szegény volt, azért csinálta.
Ő halt meg, nem ez a másik.
A fejsérülése után anyám összezavarodott.
Néha úgy hívott, hogy Sanjeev, Santhosht pedig Sunnynak szólította.
-Összetévesztette az embereket. -Ki volt az a férfi?
Csak a nevét mondta el.
Csak a nevét tudom, uram.
Annyit tudok, hogy Valannak hívják.
Valan. Valannak hívták.
Valan.
Autója is volt, igaz?
Igen. Egy nagy Mahindra. Egy XUV.
Azt hiszem, a rendszáma... TN 74 S 9291.
Dr. Paulraj vallomása egyezik azzal, amit az anyjukról állítanak.
De hogy került Velonie ruhája Ottapparaiba?
Egy név és rendszám. Innen átveszem.
Köszönöm, Arjunan!
Ramar, uram!
-Megkapta a rendszámot? -Igen, uram.
Lefuttatná és tudatná a részleteket?
Rendben, uram.
KI SEBASTIAN ÚJ KÖNYVE BŰNÜGYI REGÉNY - VELONIE TÖRTÉNETE
VELONIE TÖRTÉNETE
Hogy megkülönböztessük az igazi Velonie-t
attól, ahogyan a média és a rendőrség ábrázolja...
Hogy letépjük a szörnyeteg álarcát, aki elvette az életét...
és felfedjük a világ előtt. Ez a regény lesz segítségünkre.
Első fejezet.
Velonie hatéves volt,
amikor keltegetni próbálta a koporsóban fekvő apját.
Ébredj, apa! Játsszunk!
Születés és halál. Élet és fájdalom. Bánat és könnyek.
A gyermekkor mit sem tud ezekről.
Az apja, akivel együtt sütötték a kenyeret a konyhában,
miért fekszik most egy fadobozban? Ez a kérdés visszhangzott a fejében.
Egy testvér, egy unokatestvér, egy férj veszett oda...
Míg a többiek érte sírtak,
Velonie azért, mert hiába próbálkozott,
az apja nem ébredt fel, hogy játsszon vele.
Apa? Apa! Apu?
Anya, elvitték aput, ugye? Mikor hozzák vissza?
Velonie anyját, aki a gondolataiba merült,
ez a kérdés zökkentette ki.
Dermedten nézte, és nem válaszolt.
Nem tudván az apa és lánya közti természetes kötelékről,
s nem tudva, hogy az anyja sosem léphet a helyébe,
Velonie anyja ölében kereste a menedéket.
Micsoda tragédia, gyermekem!
Az unokatesóm feldobta a talpát, és magatokra hagyott titeket.
Látod? Olyan szép és fiatal vagy! June most hívott, hogy elmesélje.
Ittam egy brandy-t és egész éjjel sírtam.
Nyugodjék békében!
Tudod, amikor mozdonyvezető voltam Kollamban,
a férjed, az unokatesóm mindig meglátogatott.
Milyen jól mulattunk!
Elmentünk egy boltba, ahol a tulaj, az a gazember rizspálinkát árult.
Rövidet. Bébinek nevezte, mint egy gyereket.
Kibontottuk a csomagolást, letettük a poharat a földre,
megittunk párat, ilyesmik.
Ennyi. Aztán leléptünk. Be voltunk rúgva! Botladoztunk az úton!
Bemutattunk a gazfickóknak az úton!
Azok voltak a jó öreg angol-indiai napok!
Szóval, mit fogsz csinálni egyedül a gyerekkel?
Add el ezt a nyavalyás házat, és gyere velem Eranielbe.
A főnökömnek van ott egy villája.
Piti bűnöző. Elvesztegeti az életét. Még egy részeges.
Folyton iszik. Esténként teljesen lerészegedik.
A ruhája felcsúszik.
Kilóg mindene.
Bérbe adja a villát. Szóval, gyertek el!
Te jó ég!
Felébresztettem a gyereket! Hangos a bácsikád!
Az apád unokatestvére vagyok. Anton bácsi! Gyere ide! Ne félj!
Gyere, ülj ide!
Úristen! Milyen csinos vagy!
Az apja halála. Új felelősség az anyján.
Anton bácsi érkezése. Egy új lakhely.
Mindez megnehezítette Velonie gyermekkorát.
-Hol van a mama? -Mama elment aláírni pár papírt.
Egy kis dolga van. Szereted a fűszeres kaját, ugye?
Látod? Hoztam egy kis rizst és egy kis garnélát chutney-val!
Olyan, mint chutney!
Gyere! Egyél!
Bár anyja figyelő tekintete alatt nőtt fel,
Velonie nem ismerte meg az igazi anyai szeretetet.
Cserébe,
boldogan fogadta a figyelmet, amivel Anton bácsi elárasztotta.
Velonie! Kislány! Kisdongó! Ébresztő!
-Hol van a mama? -Mama elment a régi házba.
-Van egy kis dolga. -Én is oda akarok menni!
Korán van, ne sírdogálj! Kelj fel, moss fogat!
Fürödj meg! Aztán játszom veled. Nagyon jó móka lesz! Rendben?
Gyere! Kelj fel!
Nem tudván, mi a különbség a közös játék és aközött, ha vele játszanak,
Velonie azt gondolta, "legalább itt van Anton bácsi,
aki elhalmoz szeretettel",
és nem bánta, hogy kihasználják.
Kisdongó!
Ideje játszani! Gyere!
-Megtanítom a pék dalát. -Imádom a pék dalokat.
Gyúrd a tésztát, péksegéd
Süss nekem gyorsan egy süteményt
Tedd a sütőbe
A babámnak és nekem
-Anton! Te gazember! -Mama, tudod mit játszunk?
Maradj ott, és ne gyere közelebb!
-Te mocskos disznó! -Sajnálom! Kérlek, bocsáss meg!
Hogy tehetted ezt egy gyerekkel?
-Tűnj el innen! -Kérlek!
Ő csak egy ártatlan gyerek!
-Csak tűnj el innen! -Bocsáss meg! Kérlek!
Kérlek! Bocsáss meg!
Itt maradsz! Többé nem mehetsz a bácsikád szobájába! Érted?
Velonie néhány napig még érezte az arcán a fájdalmas pofont.
Mivel nem kapott magyarázatot, mélyen bevésődött az agyába a gondolat,
hogy soha többé nem oszt meg semmit az anyjával.
Ha felkelsz a székből, megkapod a magadét! Megértetted?
De játszani akarok!
Nincs több játék! Maradj itt, amíg befejezem a munkát!
De miért nem mehetek Anton bácsi szobájába?
Az ördög gyermekévé akarsz válni?
Ezt akarod? Az ördög gyermekévé válni?
Az arany kulcsok a nagy szobáké. Az ezüst kulcsok kis helyiségeké. Érti?
-Igen, asszonyom. -Jöjjön!
Nagybácsi?
Velonie!
Az apja után...
a második nagy veszteség Velonie életében Anton bácsi halála volt...
Bár nem értette igazán a halál természetét,
nagyon jól tudta, hogy Anton bácsi nem tér vissza.
Gyengéd szíve azt súgta,
hogy az anyja tiltása okozta.
És így, anya és lánya egyre távolabb került egymástól.
És teltek a napok.
Vivek, uram?
Uram!
Vivek... parancsmegtagadással vádolnak.
A felügyelő veszi át az osztályt.
Ideiglenesen ő felel minden törvénysértési ügyért a kerületben.
Mi a magyarázata?
Uram, mindig a törvény szerint cselekedtem.
Vivek, semmi gond. Mindent átnéztem.
Jól tudom, hogy a felügyelő személyes okokból teszi ezt.
Még ha tisztázom is magát,
azzal fogja büntetni, hogy négy évig nem emeli a fizetését.
Ha nem fogadja el, új panaszt fog benyújtani.
Mit szól?
Elfogadja a büntetést, vagy szembenéz a következményekkel?
Miért fogadta el a büntetést? Harcolnia kellett volna.
Miért? Nem vagyok abban a helyzetben, hogy otthon üljek tétlenül.
Ha le akarom zárni ezt az ügyet, pozícióban kell maradnom.
Négy évig nincs fizetésemelés? Nem nagy ügy.
Maga bátor, uram!
Álljon meg!
Tolasson! Most álljon meg! Látja azt a nagy házat?
A kocsi a lakóé.
Még mindig az ő nevén van bejegyezve, és nem a vevőén.
Lássuk kinek adták el!
-Uram! Ez nem ilyen egyszerű. -Miért?
A ház a Thuckalay-i bíróság bírójának tulajdona!
Várjon meg! Visszajövök.
Hová megy? Ez még fog némi fejfájást okozni, uram!
Nem nyugszik, a sírba visz! Mi történt, uram?
-Megvannak a részletek. -A bírótól?
A házvezetőnőjétől.
Hé, kölyök. Van itt valamiféle Bose?
Bose úr!
Mi az?
-Ön adta el a thuckalay-i ügyész autóját? -Igen.
Ki vette meg?
-Ki kérdezi? -Nem jött még rá?
Kanniyakumari rendőrség.
Uram, már jó pár éve eladtuk.
Nem emlékszem, ki vette meg.
Rendben. Az átírás még nem történt meg.
A járművet lefoglalták Ernakulamban.
Ha nem tudja, ki a tulaj, akkor ki kell hallgatnunk a bírót.
-Szólok neki. -Uram!
-Ha megadja a számát... -Minek?
Otthon megnézem a feljegyzéseimet, aztán felhívom.
Megnézi és felhív?
Írja!
-Biztos, hogy hívni fog. -Persze. Elkapta a tökeit!
Délután kettőkor érkezett a recepcióhoz.
A körülmények kedvezőnek tűntek,
mert sehol sem volt senki.
RECEPCIÓ
Kérhetek egy szobát?
Töltse ki az adatait, kérem. Kis szobát vagy nagy szobát?
Megnézhetem a szobát, mielőtt eldöntöm?
Ez egy nagy szoba.
Mit csinál?
Segítség! Engedjen el!
Ezt nézd!
Szükségem van... Szükségem van a segítségedre.
Ne mondd el senkinek, hogy itt vagyok.
Holnap reggel már itt sem leszek. Rendben?
Senkinek sem meséltem magáról.
Anya most nincs itt. Szóval, minden rendben.
De holnap visszajön.
Elmegyek, mielőtt megérkezik.
Ki maga?
Hogy történt ez magával?
Te csináltad?
Miért segítettél?
Először válaszoljon a kérdésemre.
Jobb, ha nem tudod.
Ha válaszol a kérdésemre, én válaszolok a magáéra.
Ha elmondom, ki vagyok...
meg kell, hogy öljelek. Úgyhogy ne kérdezd!
Rendben. Mondja el!
Szóval... most meg fog ölni?
Nem.
Most pedig te válaszolj a kérdésemre!
Sajnálom. Nem fogok. Hoztam enni. Tessék, egye meg.
Hé! Ne menj...
Velonie, ki lakott a 12-es szobában? Nincs benne a nyilvántartásban.
Bementem a szobába. Pénzt adott és elment.
-Elment? -Igen.
Vigyázz!
Ma egy óra sem ment jól.
-A matek katasztrófa volt! -Miért? Nem tanít jól?
De, csak nem értek semmit.
-Közelegnek a vizsgák. -Valószínűleg át sem megyek.
Muszáj átmennem.
-Jársz különórákra? -Nem. Te?
Én sem.
Ms. Chitralekha, a tanárnő, nagyon kedves. Igazi egyéniség.
Hozzá fogok járni korrepetálásra. Nagyon közel lakik hozzánk.
Te is szeretnél jönni? Mi az, Velo?
Itt a busz. Menjünk!
Hé! Gyere már!
Meghagytam a számom. Láttad?
-Igen. -Miért nem hívtál fel?
Gondoltam, hogy megjelensz, ha nem hívlak. Ezért nem.
-Ne nézz hátra! -Miért?
Jobban jársz, ha nem.
És amit a minap elárultam magamról...
azt ne mondd el senkinek. Érted?
Miért segítettél nekem?
Muszáj tudnod?
Igen.
-És ha nem mondom el? -Addig kérdezem, amíg el nem mondod.
Akkor kérdezgess csak! Addig nem bántasz, amíg nem válaszolok.
Átjössz hozzám?
Nem. Tudom, mit fogsz csinálni, ha átmegyünk.
Későre jár. Mennem kell.
Ne menj el! Maradj!
Mennem kell!
A szerelem váratlanul érkezik.
Nem számít se a jellem, se a szín, se az idő.
Amikor lecsap, még egy gyilkos is erényesnek tűnhet.
Még egy kéjenc is szeretőnek tűnhet.
Velonie érezte a pillangókat a hasában.
Fekete-fehér világa színessé vált.
Ő, aki addig nem ismerte a boldogságot,
alig bírta leplezni izgatottságát.
De öröme rövid életű volt.
Hát ezt művelted?
Te ócska szajha!
Nem tudtad megőrizni a szüzességed, amíg találok neked egy kedves fiút?
-Mama! -Te szajha! Kurváskodsz?
-Ez nem az amire gondolsz, Mama! -Ne hazudj nekem!
Tudtam, hogy ilyen leszel! Maga az ördög!
Többet nem mész sehova! Nem hagyhatod el a házat!
Nem mehetsz iskolába!
Figyelj rám, mama!
Nyisd ki az ajtót, mama!
Ez nem az, amire gondolsz, mama!
Hatodik fejezet.
Aznap éjjel, Velonie ágya üres maradt.
Hajnalban a rajongói,
akik várták, hogy megpillantsák,
keserűen csalódtak.
Nem tudva az eltűnéséről, az anyja, Ms. Angel
belépett a szobájába teával, mint mindig.
Velo? Velonie!
Odafent vagy, gyermekem? Ezért még kapni fogsz!
Velo? Velonie? Velonie!
Nem akarok többé hazamenni. Csak veled akarok lenni.
-A lány neve? -Velonie.
-Életkora? -Tizenhét. Hamarosan tizennyolc lesz.
Diák?
Igen.
Ő az apád?
Igen.
-Mit készítesz? -Osztrigát.
-Az meg mi? -Csak figyelj! Majd meglátod.
Tudsz főzni?
Egy kicsit tudok sütni. Ez minden.
Akkor mindig én fogok főzni?
Osztriga. Afrodiziákum.
-Milyen? -Fantasztikus.
-Egyél, és meglátod, mi fog történni. -Mi fog történni?
Fel fog izgatni.
Tudod, miért segítettem neked?
Miért?
Amikor közel léptél és a falhoz szorítottál...
És befogtad a számat...
Az illatod felidézett bennem pár boldog, gyermekkori emléket.
Mindent eszembe juttatott.
Ugyanazt a boldogságot... csak veled éreztem.
Ezt vedd le!
Gyere ide!
Kit keresel?
Kora reggel elment.
-Hova ment? -Nem tudom. Soha nem mondja.
-Mikor jön vissza? -Azt sem tudom.
Ki vagy te?
Én vagyok a pondatija.
A felesége.
A felesége?
Igen. Nem tudtad?
Azt hittem, tudod.
Ne sírj!
Csinálhatok egy kis kávét. Kérsz?
Van telefonod?
Ne zaklass! Azt hozok haza, akit akarok.
Nem érdekel! Ráadásul te önként jöttél!
Újdonság volt, más, mint eddig, úgyhogy nem mondtam semmit.
Maradj, ha akarsz. Ha nem, akkor kopj le!
Te is élvezted az éjszakát. Miért sírsz úgy, mintha elárultalak volna?
Szörnyeteg vagy!
Kérlek, ne sírj! Van pénzed a hazaútra?
Feltegyelek egy buszra?
-Mi a neved? -Anusuya.
Köszönöm.
Velonie, beszéltem azzal a fiúval. Nem érdemled meg.
De azok után, hogy mindent elmondtam, belement, hogy elvegyen.
Felfogtad, amit mondok, Velonie? Nem érdekel a véleményed.
Hozzámész ahhoz a fiúhoz! Vignesh felesége leszel, és kész!
"Velonie, felejtsd el a múltat!
Kezdj új életet! Minden rendben lesz. "
Ha az anyja kedvesebben közeledik, talán megértette volna.
De anya és lánya közt nem volt megfelelő a kapcsolat.
Azt hitte, a boldogsága kulcsa a férfinél van, akivel együtt volt.
Könyörgött neki, hogy gondolja meg magát, és legyen vele.
Sírt és remélt.
Amikor nem engedett,
az egyetlen eszközhöz nyúlt, ami a rendelkezésére állt.
Ha nem mész bele,
írok rólad pár sort és öngyilkos leszek.
Hé! Ne csinálj semmi hülyeséget! Mit akarsz tőlem?
Félsz, hogy leleplezlek?
Egyáltalán nem.
Csak nem akarom, hogy bármi ostobaságot csinálj.
Mit tegyek most?
Vigyél el innen! Vegyél feleségül!
Jól van. Holnap eljövök.
Úgy érezte, az élete végre megint olyan, amilyennek szerette volna.
Velonie elhagyta otthonát.
"Most már fű hajt ki a sírján. "
VELONIE TÖRTÉNETE FELOLVASSA: KI. SEBASTIAN
Jó napot! Több mint egy éve csináljuk Velonie Facebook-oldalát.
Nem olyan lány, amilyennek a hírek és a közösségi média bemutatja.
Egy halott lány karaktergyilkossága ellen küzdünk.
Az új könyve nagy segítség nekünk.
De hogyan tudja bizonyítani a könyv valódiságát?
Körülbelül egy éve
elszöktem otthonról.
Mert...
Én vagyok a forrás. Sokat beszéltem Velonie-val.
Elmesélte, hogy van egy ilyen férfi az életében.
Ha ez hazugság, keresse meg, és hozza el nekem!
Hadd tagadja!
Uram, nagy rajongója vagyok a könyvének.
Ezt örömmel hallom.
Meglep és örömmel hallom, hogy a maga korosztálya is olvas.
Lenne egy kérdésem, uram.
Nem árulta el Velonie szeretőjének a nevét a könyvben.
-Miért? -Nos...
azért írtam ezt a könyvet, hogy bemutassam az igazságot.
És tényleg nem tudom a férfi nevét. Ezért nem neveztem meg.
Uram, ha az volt a szándéka, hogy felfedje az igazságot Velonie-ról,
miért nem mondta el a rendőrségnek, hogy segítsen megoldani az ügyet?
Író vagyok. Ehhez értek. Írásban közvetítettem gondolataimat.
Így próbáltam meg segíteni az ügyet. Ezt egyértelművé tettem az előszóban.
Minek így bonyolítani, uram?
Mindezt elmondhatta volna, amikor két hónappal ezelőtt találkoztunk.
Válaszoljon, uram!
Vivek úr a felügyelő helyettese. Velonie gyilkosságának ügyében nyomoz.
Láthatták a nevét az újságokban.
Nagyon köszönöm.
Örülök, hogy váratlanul megjelent a könyvem felolvasásán.
Ne itt beszéljük meg! Majd négyszemközt beszélünk.
Amikor négyszemközt beszélgettünk, nem tudott mit mondani.
Ez egy nyilvános rendezvény. Válaszoljon, hogy mindenki hallja.
Az a titokzatos ember, akit említ a regényében...
létező vagy kitalált szeméy?
Ha létező, árulja el, hogy ki ő!
Ha kitalált, mindenki előtt ismerje el!
Nem megmondta már, hogy igaz?
Jó, hogy mindenkinek elmondta. Most kérem, nekem is mondja el!
Tudtam.
Az utolsó három regénye nem fogyott jól.
Tanakodott, "mi legyen? Velonie!"
Nagy nyilvánosságot kapna, hatalmas üzlet lehetne. Szóval lecsapott rá.
Szóval kitalált egy történetet Velonie-ról.
Ha valaki más lett volna, nem törődnék vele.
Miután azt állította, hogy apai kötelék fűzi hozzá, hogy tehette?
Vivek úr! Én nem aláztam meg őt, mint mások a "kötelesség" nevében!
Próbáltam visszaállítani a jó hírét a képzeletem segítségével.
Akkor ez csak fikció?
Mindegy, a regényt olvasva választ kaptam egy kérdésre.
Még nem oldottam meg az ügyet. De dolgozom rajta.
Még találkozunk!
Nem állt szándékomban nyilvánosan megalázni önt.
Csak így esett.
Elnézést kérek! Sajnálom.
Miről beszél, uram? Igaz, amit mondott, uram?
Uram?
Nézze, mi történt, uram!
Uram! Igaz, amit mondott, uram?
Mondja el, uram! Uram!
A feliratot fordította: Őri Eszter
Kreatív supervisor Varga Attila