Sir?
-Ja? -Frun är här.
Jag ska till kyrkan. Jag kom för att säga det.
Okej.
Det finns en annan viktig anledning till mitt besök.
Jag behöver ditt tillstånd.
Tillstånd för vad?
Jag vill skriva en bok om Velonie.
Tidningar och media representerar henne felaktigt.
De vet inte vad som hände i hennes liv eller vem som dödade henne.
Vet du vem som dödade henne?
RUMORE
Anandhi...
Jag vet att du vet vad jag tänkte.
Snälla förlåt mig. Jag hade mina skäl.
Men de är inte den sortens skäl du tror.
Jag svär vid Apuchi. Snälla lita på mig.
Även nu är jag på väg ut på grund av flickans fall.
Jag tog fallet som polis. Alex dog också under fallet.
Om du inte vill prata med mig nu...
POLIS
Sir, jag trodde aldrig detta skulle ske.
Mitt hjärta tyngs fortfarande av det.
-Kan du göra mig en tjänst? -Absolut, sir!
Känner du igen den här flickan?
Nej.
Blev hon inte våldtagen och mördad på din egendom?
Nej, sir.
Din mamma erkände allt som hände den dagen.
Var det inte sant?
Jo, det var det, sir. Men det var inte den där tjejen.
Vilken flicka var det?
En tjej som ingen skulle sakna.
Kan jag få lite vatten?
Sunny, ge henne lite vatten.
Hon var där av fattigdom.
Det var hon som dog. Inte den här.
Efter huvudskadan blandade mamma ihop saker.
Ibland kallade hon mig för "Sanjeev", och hon kallade Santosh för "Sunny".
-Hon blandade ihop folk. -Vem var den mannen?
Han nämnde bara sitt namn.
Jag vet bara hans namn, sir.
Jag vet att han hette Valan.
Valan. Han hette Valan.
Valan.
Det fanns ett fordon, inte sant?
Ja. En stor Mahindra. En stadsjeep.
Jag tror att registreringsnumret var... "TN-74 S 9291. "
Dr Paulrajs uttalanden stämmer överens med vad de säger om sin mamma.
Men hur hamnade Velonies klänning i Ottapparai?
Ett namn och registreringsnummer. Jag tar det härifrån.
Tack, Arjunan.
Ramar, sir.
-Fick du registreringsnumret? -Ja, sir.
Kan du kolla det och ge mig uppgifterna?
Okej, sir.
K. SEBASTIANS NYA BOK ETT MYSTERIUM - FABELN OM VELONIE
FABELN OM VELONIE
För att särskilja den verkliga Velonie,
från den som porträtteras av media och polisen...
För att slita masken av monstret som tog hennes liv...
Och röja honom för världen. Den här romanen är verktyget.
Kapitel ett.
Velonie var sex år då.
När hon stod vid sin fars kista och försökte väcka honom.
Vakna, pappa. Vi leker!
Födelse och död. Liv och smärta. Sorg och tårar.
Barndomen vet inget om dessa.
Varför ligger hennes pappa, som bakade bröd med henne i köket,
och sover i den här lilla trälådan? Det var frågan hon ställde sig.
För en förlorad bror, en förlorad kusin, en förlorad make...
Medan de andra fällde tårar för det,
fällde Velonie tårar för att, trots hennes upprepade försök,
vaknade inte hennes far och lekte med henne.
Pappa? Pappa! Pappa?
Mamma, tog de pappa, eller? När kommer de tillbaka med honom?
Velonies mamma, som var vilsen i tankarna,
blev häpen av hennes fråga.
Hon tittade matt på henne och hade inget svar.
Okunnig om det naturliga bandet mellan en dotter och hennes far,
och omedveten om att hennes mor aldrig kunde fylla den rollen,
sökte Velonie tröst i sin mors famn.
En sådan jävla tragedi, barn!
Min kusin trillar av pinn och lämnar er två ensamma.
Så vacker och ung du är! June ringde precis och berättade nyheten!
Jag tog en konjak och grät hela natten.
Må hans själ vila i frid.
Vet du, när jag var lokförare i Kollam,
brukade din man, min kusin, komma och träffa mig jämt!
Vad kul vi hade förr!
Vi gick till en butik där ägaren, den jäveln, sålde arrak till oss.
En liten pinne. Den kallades "Baby", barn.
Vi öppnade paketet, ställde glaset på marken,
drack några drinkar, slickade pickles och allt.
Det var det. Vi drog. Hur tajta som helst! Svängde runt på vägarna!
Visade finger åt snubbarna på vägen!
Det var de gamla goda angloindiska dagarna!
Ska du vara ensam här med barnet?
Sälj det jäkla huset och kom till Eraniel med mig.
Min chef har en herrgård där.
En liten jävel är han! Full som en alika. Ett fyllo i mängden!
Dricker konstant! På kvällarna ligger han full under ett träd.
Kläderna runt midjan.
Visar halvstången för månen!
Herrgården ska hyras ut. Så kom dit.
Käre Gud!
Jag väckte barnet! Farbror är en högljudd rackare!
Jag är din pappas kusin. Farbror Anton! Kom hit. Var inte blyg. Kom hit!
Kom och sätt dig!
Milde Gud! Så vacker du är!
Hennes pappas död. Hennes mammas nya ansvar.
Farbror Antons ankomst. En ny plats att bo på.
Allt detta gjorde Velonies barndom svår.
-Var är mamma? -Hon har gått för att skriva på papper.
Hon har lite arbete. Du gillar stark mat, eller hur?
Ser du? Jag har lite ris och lite chutneyräkor!
Precis som chutney!
Kom. Ät några!
Trots att hon växte upp under sin mammas blick,
kände Velonie aldrig sin mammas kärlek.
Som ersättning,
tog hon glatt emot all uppmärksamhet som farbror Anton överöste henne med.
Velonie-flickan! Humlan! Vakna nu!
-Var är mamma? -Mamma har åkt till det gamla huset.
-Hon har lite arbete. -Men jag vill åka till gamla huset!
Det är tidigt. Gråt inte, barn! Vakna, du. Borsta tänderna.
Ta ditt bad. Sedan leker farbror med dig. Vi kommer att ha massor av kul. Okej?
Kom nu. Stig upp!
Utan att veta skillnaden mellan att leka och att bli lekt med
tänkte Velonie: "Farbror Anton finns i alla fall
och överöser mig med tillgivenhet. "
och hade inget emot lekarna han lekte med henne.
Humlan!
Det är lekdags! Kom hit!
-Ska jag lära dig en bakvisa? -Jag älskar bakvisan!
Baka, baka liten kaka,
Rulla, rulla liten bulla,
Mjöla den och pricka den och...
skjuts in i ugnen!
-Anton! Din skurk! -Mamma, vet du vad vi leker?
Stå där och kom inte hit!
-Ditt smutsiga, snuskiga odjur! -Förlåt! Snälla förlåt mig!
Hur kunde du göra så mot ett barn?
-Gå! -Snälla! Jag är ledsen!
Hon är bara ett oskyldigt barn!
-Gå bara härifrån! -Förlåt! Snälla du!
Snälla! Jag är ledsen!
Du stannar här! Gå inte längre till farbrors rum! Uppfattat?
Velonie kände smärtan av örfilen i några dagar.
Men avsaknaden av förklaring inrotade en känsla i henne.
Att aldrig mer dela något med sin mamma.
Lämnar du stolen ska du få smaka på! Har du förstått?
Men jag vill leka!
Ingen mer lek! Du sitter här tills jag är klar!
Men varför kan jag inte gå till farbror Antons rum?
Ska du växa upp till ett djävulens barn?
Är det vad du vill vara? Ett djävulens barn?
Guldnycklar är till de stora rummen. Silvernycklar till de små. Förstått?
-Ja, frun. -Kom.
Farbror?
Velonie!
Efter hennes fars död...
var den andra stora förlusten som korsade Velonies liv farbror Antons död.
Även om hon inte helt förstod dödens natur,
visste hon att farbror Anton inte skulle återvända.
Hennes hjärta sa henne, att hennes mammas vägran
att låta henne leka med honom, var anledningen till det.
Och så växte mor och dotter än längre isär.
Och dagarna gick.
Vivek, sir?
Sir!
Vivek... Klagomålet på din anmälan är olydnad.
Kommissarien är avdelningschef.
Han är ställföreträdande ansvarig för alla lag- och ordningsfrågor i distriktet.
Vad är din förklaring?
Sir, jag gjorde allt enligt lagen.
Vivek, det är okej. Jag gick igenom allt.
Jag vet att kommissarien gör detta av personliga skäl.
Även om jag raderar din rapport
kommer han straffa dig genom att hålla tillbaka fyra års löneökningar.
Accepterar du inte, utfärdar han en varning och lämnar in en ny anmälan.
Vad säger du?
Kommer du acceptera bestraffningen eller ta konsekvenserna?
Varför accepterade du straffet? Du borde ha kämpat.
För vad? Jag kan inte sitta sysslolös hemma.
För att avsluta fallet måste jag vara på plats.
Bara fyra års löneökningar? Ingen stor grej.
Du är modig, sir!
Stanna bilen!
Backa! Fortsätt! Ja, stanna! Ser du det där stora huset där?
Fordonet tillhör den som bor där.
Det är fortfarande registrerat i hans namn och inte köparens.
Vi tar reda på vem köparen är.
-Sir! Det är inte så lätt. -Varför?
Huset tillhör en domare i Thuckalay!
Vänta här. Strax tillbaka.
Vart ska du? Det här blir jobbigt! Sir!
Han slutar inte förrän han förgjort mig. Vad hände sir?
-Jag har uppgifterna. -Från domaren?
Hushållerskan.
Hördu. Finns det en Bose här?
Mr Bose!
Vad är det?
-Sålde du Thuckalay-domarens stadsjeep? -Ja.
Vem köpte den?
-Vem frågar? -Kan du inte gissa?
Kanniyakumari-polisen.
Sir, det är några år sedan den såldes.
Jag minns inte vem som köpte den.
Okej då. Den har inte registrerats på nya ägaren.
Fordonet är beslagtaget i Ernakulam.
Om du inte vet vem ägaren är, måste vi förhöra domaren.
-Vi informerar honom. -Sir!
-Om jag fick ditt nummer... -Varför det?
Jag ska kolla mina register hemma och ringer dig sedan.
Ska du kolla och ringa?
Skriv ner det.
-Han ringer definitivt med uppgifter. -Självklart. Du hade grepp om honom!
När han kom in i hotellets reception var klockan 14.00.
Omständigheterna verkade vara till hans fördel
eftersom hotellet låg öde.
RECEPTION
Finns det ett rum?
Fyll i uppgifterna, tack. Litet rum eller stort rum?
Kan jag se rummet och bestämma mig?
Det här är stort.
Vad gör du?
Släpp mig! Hjälp! Låt mig vara!
Titta på det här.
Jag behöver... Jag behöver din hjälp.
Säg inte till någon att jag är här.
Jag är borta i morgon bitti. Okej?
Jag berättade inte för någon.
Mamma är inte här just nu. Så det är okej.
Men hon är tillbaka imorgon.
Jag är borta innan hon kommer.
Vem är du?
Hur hände detta dig?
Gjorde du det här?
Varför hjälpte du mig?
Svara på min fråga först.
Det är bättre att du inte vet.
Svarar du på min fråga, så svarar jag på din.
Om jag säger vem jag är...
måste jag döda dig. Så fråga inte.
Det är okej. Berätta.
Så... Ska du döda mig nu?
Nej.
Svara på min fråga nu.
Förlåt. Det gör jag inte. Jag har mat åt dig. Ät.
Hördu! Gå inte...
Velonie, vem bodde i rum 12? Det finns ingen information i liggaren.
Jag gick dit. Han gav mig pengar och gick.
-Är han borta? -Ja.
Flytta dig!
Ingen lektion blev bra idag.
-Matten var en katastrof! -Varför? Är läraren inte bra?
Jo, men jag förstår ingenting.
-Snart är det slutprov. -Jag kör förmodligen på dem.
Jag måste klara dem.
-Får du privatundervisning? -Nej. Du?
Inte jag heller.
Ms Chitralekha, läraren, är sjyst. En speciell person.
Jag får privatundervisning av henne. Hon bor nära oss.
Vill du också vara med? Vad är det, Velo?
Bussen är här. Nu åker vi.
Hördu! Kom!
Jag lämnade mitt nummer till dig. Såg du det?
-Det gjorde jag. -Varför ringde du inte?
För jag tänkte att du skulle dyka upp själv om jag inte gjorde det.
-Titta inte bakåt! -Varför?
Bättre om du inte gör det.
Och det jag berättade om mig själv häromdagen,
får du inte berätta för någon annan. Förstår du?
Varför hjälpte du mig?
Måste du verkligen veta?
Ja.
-Och om jag inte säger? -Då fortsätter jag att fråga.
Fortsätt att fråga! Du kommer inte skada mig förrän jag svarar.
Vill du åka hem till mig?
Nej. Jag vet vad du kommer att göra om vi åker dit.
Det börjar bli sent. Jag borde gå.
Nej! Gå inte. Stanna kvar.
Jag måste gå!
Kärleken tillkännager inte sin ankomst.
Det är blind för karaktär. Blind för färg. Blind för tiden.
När det slår till kan till och med en mördare verka dygdig.
Även den liderlige verkar vara en älskare.
Velonie hade fjärilar i magen.
Hennes svartvita värld blev färgstark.
Hon, som var en främling för lycka,
hoppade nästan omedelbart in i extas.
Men hennes glädje var kortvarig.
Är det detta du har hållit på med?
Din jävla slyna!
Kunde inte vara oskuld tills jag hittat en fin pojke till dig?
-Mamma! -Din jävla slyna! Hora ut dig!
-Nej, det är inte vad du tror, mamma! -Ljug inte för mig!
Du... Jag visste att du skulle växa upp så här! Ondskan själv!
Du går inte ut mer! Du lämnar inte det här huset!
Ingen mer skola för dig!
Lyssna på mig, mamma!
Öppna dörren, mamma!
Mamma!
Det är inte vad du tror, mamma!
Kapitel sex.
Den natten hade Velonies säng inte glädjen av hennes sällskap.
Hennes fans,
som i gryningen väntade på att hon skulle behaga dem,
blev bittert besvikna.
Omedveten om hennes försvinnande,
gick hennes mamma, ms Angel, som vanligt in i hennes rum med te.
Velo? Velonie!
Är du där uppe, barn? Nu ska jag ge dig!
Velo? Velonie? Velonie!
Jag vill aldrig tillbaka hem. Jag vill bara vara med dig.
-Flickans namn? -Velonie.
-Ålder? -17 år. Snart 18.
Är hon studerande?
Ja.
Är det din far?
Ja.
-Vad gör du? -Ostron.
-Vad är det? -Sitt och titta. Du får se.
Kan du laga mat?
Jag kan baka lite. Det är allt.
Så det kommer alltid att vara jag som lagar mat?
Ostron! Ett afrodisiakum.
-Hur är det? -Otroligt!
-Ät det och se vad som händer. -Vad kommer att hända?
Vi blir upphetsade.
Vet du varför jag hjälpte dig?
Varför?
När du kom nära mig, tryckte mig mot väggen...
Och höll för min mun...
Väckte din lukt glada barndomsminnen.
Jag kom ihåg allt.
Samma lycka... känner jag bara med dig.
Ta av den här.
Kom hit.
Vem letar du efter?
Han gick tidigt på morgonen.
-Vart tog han vägen? -Jag vet inte. Det säger han aldrig.
-När kommer han tillbaka? -Vet inte det heller.
Vem är du?
Jag är hans pondati.
Hans fru.
Fru?
Ja. Visste du inte det?
Jag trodde att du visste.
Gråt inte.
Jag kan göra lite kaffe till dig. Vill du dricka lite?
Har du en telefon?
Sluta tjata! Jag kan ta hem vem jag vill.
Jag bryr mig inte ett dugg! Och i ditt fall kom du villigt!
Det var nytt och annorlunda, så jag sa ingenting.
Stanna om du vill. Om inte, ge dig iväg!
Du trivdes i min säng igår kväll. Varför gråter du som om jag svek dig?
Du är ett monster!
Snälla, gråt inte. Har du pengar för att ta dig hem?
Ska jag ta dig till en buss?
-Vad heter du? -Anusuya.
Tack.
Velonie, jag har pratat med pojken. Du förtjänar honom inte.
Men trots att han vet allt går han ändå med på att gifta sig med dig!
Förstår du vad jag säger, Velonie? Jag vill inte ha din åsikt om detta.
Du gifter dig med pojken! Du gifter dig med Vignesh, bara!
"Velonie, glöm det förflutna.
Börja ditt liv på nytt. Allt kommer att ordna sig. "
Hade hennes mamma haft ett mildare tillvägagångssätt, kanske hon nått igenom.
Men mor och dotter hade inte den typen av relation.
Hon trodde att nyckeln till hennes lycka vilade hos mannen hon förlorade sig till.
Hon vädjade till honom att ändra sitt sätt och acceptera henne.
Hon grät och hoppades.
När han inte gav efter,
använde hon det enda vapnet som stod till hennes förfogande.
Om du inte håller med,
skriver jag en lapp om dig och begår självmord!
Hördu! Gör inget dumt! Vad vill du mig?
Är du rädd att jag kan avslöja dig?
Inget sådant.
Jag vill bara inte att du gör något dumt.
Vad ska jag göra nu?
Ta mig härifrån. Gift dig med mig.
Okej. Jag kommer förbi imorgon.
Med känslan att hennes liv var tillbaka till som hon ville ha det,
gick Velonie ut ur sitt hus.
"Gräs växer över hela hennes grav nu. "
VELONIES HISTORIA BOKLÄSNING - KI SEBASTIAN
Hej, sir. I över ett år har vi drivit en Facebooksida för Velonie,
hon är inte flickan som beskrivs i nyheterna och sociala medier.
Vi slåss mot karaktärsmordet på den döda flickan.
Din nya bok är en stor hjälp för oss.
Men hur kan du bevisa sanningshalten i din bok?
För ungefär... Ett år sedan
rymde jag hemifrån.
För att...
Jag är källan. Jag hade pratat mycket med Velonie.
Hon berättade att det fanns en sådan man i hennes liv.
Om det är en lögn, snälla hitta honom och för honom till mig.
Låt honom förneka det.
Sir, jag är ett stort fan av dina böcker.
Det är roligt att höra.
Jag är förvånad och glad över att höra att folk i din ålder läser böcker.
Jag har en fråga, sir.
Du avslöjade inte namnet på Velonies älskare någonstans i boken.
-Varför? -Tja...
Jag skrev boken för att hålla mig nära sanningen.
Och jag vet verkligen inte mannens namn. Därför nämnde jag inte det.
Sir, om du hade för avsikt att avslöja sanningen om Velonie,
kunde du inte ha sagt det till polisen och hjälpt till att lösa fallet?
Jag är författare. Jag skriver. Jag har förmedlat tankarna skriftligt.
Jag har försökt hjälpa fallet på det här sättet. Det sa jag tydligt i mitt förord.
Varför göra sig sådana besvär, sir?
Du kunde ha berättat när vi träffades för två månader sedan.
Svara mig, sir.
Mr Vivek, inspektören. Han utreder mordet på Velonie.
Du kanske har sett hans namn i tidningarna.
Tack så mycket.
Jag är glad att du kom oväntat till min bokläsning.
Låt oss inte prata här. Vi pratar privat.
När vi pratade privat hade du inget att säga.
Nu är vi i ett öppet forum. Du kan svara inför alla.
Är den mystiska mannen du nämner i din roman...
verklig eller påhittad?
Om han är verklig, berätta hans identitet!
Om han är påhittad, erkänn det inför alla.
Har han inte redan sagt det är sant?
Bra, han har sagt det till er alla. Snälla, säg det nu till mig, sir.
Jag visste det.
Dina senaste tre romaner sålde inte bra.
Du undrade: "Vad gör jag nu? Velonie. "
Den skulle få publicitet och sälja bra. Så du drog upp det.
Så du hittade på en berättelse om Velonie.
Hade det varit någon annan, hade jag inte brytt mig så mycket.
Efter att ha påstått att du har ett faderligt band till henne, hur kunde du?
Mr Vivek! Jag förödmjukade henne inte som andra gjorde i "pliktens" namn!
Jag försökte rädda hennes rykte med min fantasi.
Så det är påhittat då?
Hur som helst fick jag svar på en fråga när jag läste romanen.
Jag har inte löst fallet än. Jag jobbar fortfarande med det.
Vi kommer att ses.
Det var inte min avsikt att skämma ut dig offentligt.
Det blev bara så.
Snälla förlåt mig. Jag är ledsen.
Vad pratar han om, sir? Är det sant vad han sa, sir?
Sir?
Se nu vad som hänt, sir.
Snälla, berätta, sir!
Berättar, sir! Sir!
Undertexter: Sofia McConnochie
Kreativ ledare Bengt-Ove Andersson