MEGTÖRTÉNT ESEMÉNYEK ALAPJÁN.
A FRANCISCO STANLEY ALBAITERO MEGGYILKOLÁSÁVAL KAPCSOLATOS
ESEMÉNYEK, HELYEK ÉS SZEREPLŐK KITALÁLTAK, HOGY BEMUTASSÁK
MEXIKÓ EGYIK LEGVITATOTTABB BŰNÜGYÉT.
A SZABAD VÉLEMÉNYNYILVÁNÍTÁS ÉRDEKÉBEN
BIZONYOS RÉSZLETEKET MEGTARTOTTAK.
A HIVATALOS VÁLTOZAT MEGTALÁLHATÓ A BÍRÓSÁGI AKTÁKBAN.
1999. JÚNIUS 7-ÉN MEGGYILKOLTÁK
A HÍRES TÉVÉS MŰSORVEZETŐT, FRANCISCO STANLEY ALBAITERÓT.
FELIDÉZZÜK AZ ESEMÉNYEKET
A HAT KULCSSZEREPLŐ SZEMSZÖGÉBŐL.
PACO STANLEY TEMETÉSE MEXIKÓ BÚCSÚZIK
Kérdezhetnék: „Miért a nagy felhajtás
egy tévésztár körül?”
Jól ismert ember volt, szerették.
Hihetetlen, mennyire szerették Pacót,
és hányan követték.
A szívünkben hordozzuk Pacót,
a gyilkosai nemtetszésének ellenére,
mert mindig jól éreztük magunkat vele.
Nyugodjon békében!
Csak kedvességet kaptunk tőle,
megmutatta nekünk a gyönyörű verseket, amiket írt.
De sajnos gonosz kezek megölték!
Mit csinál Cárdenas?
Mit csinál a kormánya?
Ön és Paco a mosdóban voltak.
-Paco végzett elsőnek. -Igen.
Azt mondta, kint megvárja önt.
-Gyanakszik valakire? -Nem, egyáltalán nem.
-Voltak ellenségei? -Nem.
Nem kell elmagyaráznom senkinek, ki volt számomra Paco.
Most is vele kéne lennem,
a családjával, kifejezve a tiszteletemet.
De itt vagyok tanúvallomást tenni.
Sok hazugság hangzott el, igaztalan dolgok.
Sok minden elmondható Marióra,
de nem gyilkos.
Nem voltam a barátja.
Csak a dögös lány akartam lenni a műsorban.
Francisco Stanley meggyilkolása kivégzés volt,
talán kábítószer-kereskedelemmel kapcsolatos.
Szeretnék feltenni egy kérdést.
Csak viccelek!
Benito!
ITT A HARCOSOK KLUBJA
Beszélgetnek a gyerekeikkel?
Papagájtánc!
FURGON ÉRKEZIK MARIO 10 PERCE VAN A WC-BEN
Fizess nekik!
Hadd kérdezzek valamit!
Brenda.
Papagájtánc!
Beszélgetnek a gyerekeikkel?
Csak viccelek!
Szeretnék feltenni egy kérdést.
KI VOLT A TETTES?
Gil úr, mit csinált aznap reggel?
Ügyész úr, már négyszer is elmondtam.
És ha kell, elmondja még tízszer.
Mit csinált aznap reggel?
Tudták önök, hogy Mexikóban...
JORGE 1. FEJEZET
...több mint 25, 50...
Köszönöm, Beto.
...ördögűzés van naponta?
Beutaznánk az egész országot,
hogy megértsük, miért kerül be az ördög ezeknek az embereknek
-a testébe. -Jorge?
Ez a legnézettebb show Mexikóban.
Mindig ugyanazt a ruhát hordom.
Majd beszélek Pacóval, de készülj, mert mindjárt élő adásban leszünk.
Készen állnak találkozni Pacóval?
Paco!
Nagyszerű. Csak kihasználnak.
Idiótának hisznek.
Elvesztettél valamit, haver?
A főnök kártyái.
-Az enyémek azok a virágok? -Ki másé, főnök?
-Tegye oda őket! -Igen.
Tessék, a kártyái.
-Köszönöm, fiam! -Van egy remek ötletem egy show-ra.
Jöjjön velünk reggelizni, és mondja el az ötletét! Gyerünk!
A fenébe, főnök, ma van a lányom korcsolyaversenye.
Ne menjen el! Csak zavarba hozza a lányt.
A hülye képével. Csatlakozzon hozzánk reggelire!
-Halló? -Drágám, nem fogok odaérni.
Paco meghívott reggelire, hogy megbeszéljük
az ötletet, amiről beszéltem neked, szerintem ez fontos.
Ez egy nagyszerű lehetőség...
Drágám?
Csendet kérek!
Hangpróba.
Öt, négy, három...
PACORRO ÉS EGYEBEK
Köszönöm!
Köszönjük, hogy itt vannak velünk a Pacorro és egyebekben.
Ma egy igazán szörnyű műsor vár ránk.
PACO STANLEY MŰSORVEZETŐ
Igen, szörnyű, jobb, ha mindenki hazamegy.
Váltsanak csatornát! Azt hiszik, könnyű a hétfő?
Ránk nehezedik és...
Eltelt a szombat, vasárnap. Pihent valaki?
-Nem. -Fel a fejjel, uram!
Igen, fontos kimondani: „Ma jól érzem magam.”
„Boldog vagyok, hogy megszülettem.” Mindenki.
-Annyira boldog vagyok. -Örülök, hogy élek, ugye? Most önök!
Csinálják jól!
Csatlakozik hozzánk ma, mint általában,
a mindig optimista, vidám, szórakoztató srác,
Jorge „Színtelen” Gil.
Ó, ne legyen ilyen!
Kedves Színtelen, mondja csak,
-mit hozott nekünk? -Nos...
Oké.
-Mondja! -Nos, ma van
egy riportunk egy ásatásról...
Elég!
-Hadd beszéljen! -Oké. Tessék!
-Joga van beszélni. -Tanúsítsunk tiszteletet!
-Kérem! -Ne ugrasson!
Igen, elég. Ne szórakozzanak vele!
-Mi ez a riport? -A riport arról szól,
hogy az ásatások...
Elég, állj, elég!
Mi a helyzet, drágám? Jól van.
Nem, éppen megyünk...
Aznap reggel...
Igen, egy tacóra.
Elmentem velük reggelizni.
-Általában ezt tette? -Nem.
Ez egy különleges alkalom volt, én...
Nagyon izgatott voltam, hogy show-ötletet ajánlhatok Pacónak.
-Drágám! -Lássuk!
Paco, ne bosszantsa fel!
Brenda, drágám!
Szia, kicsim, hogy vagy?
Mikor dobod ezt az idiótát, és leszel velem?
Halló?
Letette.
Paco gyakran járt az El Lagóba.
Sose hittem, hogy ilyesmi megtörténhet.
És mindenki ismerte őt.
Olyan volt, mintha hazajárna. Igaz?
Reggeli után
eljött az én időm, és előadtam az ötletemet.
Főnök, tudta, hogy Mexikóban naponta több mint 50 ördögűzés van?
-Tényleg? -Igen.
Íme, az ötlet.
Bejárjuk az országot, interjúkat készítünk, hogy megértsük,
miért döntött úgy az ördög, hogy a testükbe költözik.
Miért szállta meg őket.
Az embereknek elegük van a szappanoperákból.
A María la del Barrióból, a María Mercedesből, a Marimarból.
Mi lesz a következő? Mari az égben?
Az embereknek elegük van a drámából, főnök.
-Tudja, mi a legjobb benne? -Mi?
Ne legyetek seggfejek a fickóval!
Főnök, mondom a címet.
Már mondom is.
„Mexikói ördögűzések.”
Ez a rohadt Gil. Elbaszott egy fickó.
Tudtam, hogy meg fogsz lepni minket, kibaszott mennonita.
Ezt megcsináljuk.
-Tényleg? -Természetesen.
-Valóban? -Valóban, igen.
Tudja, mit? Azt hiszem, nézességi csúcsot fogunk dönteni.
Nekem tetszik.
-Tényleg? -Igen. Természetesen.
-Mi van veled? -Valamit ettem, Paco.
Sosem tudod időben abbahagyni.
-Gyerünk, dél lesz. -Nem fog sikerülni.
-Esküszöm, nem fog sikerülni, Paco. -A pokolba is!
Magának, „Paco Stanley”, tessék!
Jól van. Elég.
„Paco Stanley.” Tessék! Menjünk!
Lássuk! Szia, gyönyörűm, hogy vagy?
Örülök, hogy találkoztunk. Siessetek, hülyék!
„Paco Stanley.” Öreg vagy, menj már nyugdíjba! Miért vagy...
Kiléptünk a tacobárból. Nagyon izgatott voltam, hogy Pacónak tetszett az ötletem.
Nagyon meglepett. Nagyon jó ötlet egy műsorhoz.
-Nagy siker lesz. -Biztos vagyok benne.
-Cigarettát? -Leszoktam, főnök, köszönöm!
Mit gondolsz, miért választana ki valakit az ördög?
Mert annak az embernek nincs hite.
Megcsináljuk a műsorát, megváltoztatjuk...
Ne!
Főnök!
Újabb szörnyű bűncselekmény rázta meg a mexikóiakat.
Paco Stanley-t délben meggyilkolták,
egy étterem bejáratánál San Jerónimóban, Mexikóvárosban.
Valakik lelőtték Paco Stanley-t és társait.
Paco Stanley-n kívül egy másik ember is meghalt a helyszínen.
Maradj a gyerekekkel! Ne hagyd, hogy tévét nézzenek!
...az előadóművész, Jorge Gil.
A hatóságok keresik az elkövetőket.
Szemtanúkat keresünk.
Felteszek egy kérdést.
Mit gondolnak mexikóiként és hazafiként?
Mit gondolnak?
Menj!
Miért akarunk hatóságokat?
Mit tesznek a hatóságok?
Most már elég!
Hagyjanak minket békén!
Még jobb, ha lemondanak.
-Mondjanak le! -Sajnálom.
Gyerünk már, kérem!
Mexikóváros elöljárói arra panaszkodnak, hogy a média
minden nap a hibáikkal foglalkozik.
A hibáikkal, amelyek halált hoznak...
-Ne! -...visszaélésekről, korrupcióról szólnak,
egy olyan városról, ahol nem a törvény az úr.
-Mozogj! -Ma valójában
túlterheltnek érezzük magunkat, egyedül vagyunk.
Hé, el tudnál vinni a kórházba? Igen? Köszönöm.
Köszönöm.
Aztán mi történt?
Aztán...
a sajtóban halálhíremet költötték.
Igen, jól van. Szörnyű volt. A tévében azt mondták, hogy meghalt.
Hála istennek, jól van. Most mennem kell, ébredezik.
Viszonthallásra!
Drágám! Hogy vagy?
Hogy érzed magad?
Jól vagy.
Eltalálták a lábadat, de megműtöttek. Jól vagy.
Nagyon megijesztettél.
Kérlek, mondd, hogy jól van!
Drágám, Pacót megölték.
Hétfőn dél körül
a tévés műsorvezető, Francisco „Paco” Stanley
meghalt, miután négyszer meglőtték, amikor három férfi megtámadta.
Jorge Gil, Paco Stanley kollégája, aki ugyanabban a furgonban volt,
szintén megsebesült a lövöldözésben, de az állapota stabil.
Juan Manuel Jesús Nuñez is meghalt a lövöldözésben.
És a felesége, Lourdes Hernández Gómez megsebesült,
amikor kilépett az étteremből.
-Mr. Gil? Jó estét. -Igen.
Saúl Villareal, Mexikóváros kerületi ügyésze, szolgálatára.
Hogy érzi magát?
Nem adom fel.
Kész vallomást tenni?
Itt?
Nem, van ott egy nyugisabb szoba.
De ma kell meglennie.
Megmondom a főnővérnek, hogy készítse elő.
De...
Keresse meg a főnővért!
Szóval, látta őket vagy sem?
Nem.
Nem láttam őket.
Nem csak azért, mert a furgon hátsó ablakai színezettek voltak, de...
azért sem, mert minden olyan gyorsan történt.
Azok a férfiak kértek valamit?
A kocsit akarták? Pénzt?
-Mit akartak? -Nem tudom, én...
Elrabolni önt?
Nem hinném.
Ezt mondják a tévében.
Nyilvánvalóan egy sikertelen emberrablási kísérlet
az oka annak, hogy Paco Stanley-t megtámadták és megölték.
De ez nem áll össze.
Ez a könnyű válasz. Nekem az igazság kell.
Segít nekem meglelni az igazságot, Gil úr?
Igen.
A felelősség Cuauhtémoc Cárdenas polgármestert terheli,
aki megígért dolgokat, de csak annyit láttam,
hogy összeáll egy másik párttal, hogy ő nyerhessen.
Elnézést, de mexikói vagyok, és elegem van már ebből.
Ön szerint Stanley úrnak voltak ellenségei?
Valaki bántani akarta?
Nem, ő...
Tiszteletreméltó volt és...
És kedves, nem, ő...
Nem voltak ellenségei.
Soha nem kaptunk fenyegetést vagy levelet,
vagy fenyegető hívást.
Mi a helyzet Mario Rodríguez Bezaresszel?
Nem, uram, ők...
Elválaszthatatlanok voltak, ők...
Mintha testvérek lettek volna.
A legjobb barátok. Nem.
A vizsgálat kiderítette,
hogy Stanley úr nadrágzsebében
volt egy fehér porral teli papírzacskó.
A kerületi ügyészség szerint
Francisco Stanley meggyilkolása
kivégzés volt,
esetleg kábítószer-kereskedelemmel kapcsolatos.
Szent Benedek, Isten igéjének hirdetője...
Imádkozz érettünk...
Szent Benedek, a nagytiszteletű...
Imádkozz érettünk...
Szent Benedek...
Fiam!
Juanito!
Ne beszélj idegenekkel!
Juanito!
A gyermekeim, a családom voltak a legfontosabbak számomra, én...
Juanito, gyere be!
Nem tudtam, hogy ezzel van dolgunk.
Francisco Stanley, színész, komikus, tévés műsorvezető,
egy nagyszerű barát, inspiráció generációk számára.
Tizenöt éves karrierje során minden mexikói a szívébe zárta őt.
1985 óta naponta belépett otthonainkba, és megosztotta...
Kapcsoljátok ki a tévét, kérlek!
Miért?
Mert vacsorázunk. Kapcsoljátok ki a tévét, gyertek ide!
Mindig bekapcsolt tévével vacsorázunk.
A mai naptól kezdve nem. Gyertek ide!
Fogalmad sincs, milyen boldog vagyok, hogy visszajöttél.
Mindig hálás leszek.
-Jó, hogy itt vagy. -Nem.
Nem szerencse volt, Susana.
Csoda volt.
Isten rám nézett és megérintett engem az Ő kegyelmével.
Csoda.
Imádkozzunk, gyerekek!
-Kihűl az étel, Jorge. -Susana.
Imádkozni fogunk.
Csukjátok be a szemeteket!
Szent Benedek, Isten igéjének hirdetője,
imádkozz érettünk!
Mondjátok: „Imádkozz érettünk!”
-Imádkozz érettünk! -Imádkozz érettünk!
Szent Benedek, a nagytiszteletű...
-Imádkozz érettünk! -Imádkozz érettünk!
Szent Benedek, a jövő alkotója...
-Imádkozz érettünk! -Imádkozz érettünk!
Szent Benedek... Juanito, add ide a kezed!
Szent Benedek, az ördög legyőzője...
-Imádkozz érettünk! -Imádkozz érettünk!
Szent Benedek, aki megvéd a gonosztól...
-Imádkozz érettünk! -Imádkozz érettünk!
Szent Benedek, az ördögűzés védőszentje...
-Imádkozz érettünk! -Imádkozz érettünk!
-Szent Benedek... -Imádkozz érettünk...
Azt mondtam, fogd meg a kezemet, és imádkozz!
-Érted csinálom! Nem érted? -Jorge!
Jorge, nyugodj meg!
Mi van veled? Ne csinálj ilyet, Jorge!
Ez nem vall rád. Kérlek, hagyd abba!
Átlépted a határt. De nagyon.
Semmi baj. Apa nem érzi jól magát.
Halló?
Halló? Brenda?
Ki beszél?
Jorge vagyok.
Jorge Gil.
Mario ott van véletlenül?
Jorge, hajnali 2 óra van.
Csak beszélni akartam Marióval arról, amit pletykálnak.
Ha netán beszélni akarna valakivel.
Jorge, köszönöm, hogy hívtál,
de Mario jelenleg nem elérhető.
Rendben.
Alszik?
Mert őszintén szólva, Brenda...
Küszködöm.
Megmondom neki, hogy hívtad.
Brenda!
Mario?
Brenda?
Halló?
Korán keltél.
Igen, én... Nem tudtam aludni.
És ezért bújtál el a szekrényben?
Azért bújtam el oda, mert nem akartalak felébreszteni.
De mivel megkérdezted,
felhívtam Mariót, hogy megtudjam, hogy van,
-mi történne... -Felhívtad Mariót?
-Na és? -Hogy érted, hogy: „Na és?”
Folyik egy nyomozás, és mindketten tanúk vagytok.
-Szóval nem beszélhetek vele? -Nem.
Nem hiszem, hogy ez jó ötlet.
Mindenki azt mondja, ő is benne volt.
Susana, kérlek.
-Ez csak pletyka. -Honnan tudod?
Susana, a show-bizniszben dolgozunk.
Nem vagyunk gengszterek. Mario nem tenne ilyet.
Gil úr, miért hazudik?
Nem hazudok, uram.
Paco és Mario tesztje pozitív lett kokainra.
Volt a kabátjukban por, meg eszközök a porrá őrléshez.
Én... Én sosem...
Belügyminisztériumi jelvényeik voltak.
-Jelvények? -Fegyvertartási engedély.
Ne mondja, hogy nem tudta!
Erről nem tudok semmit.
Nézze, pontosan tudjuk,
hogy kokaint fogyasztottak, hogy fegyvert hordtak,
és hogy ön elkísérte őket a belügyhöz.
Nem, nézze, én...
Azt mondták, reggelizni megyünk.
Jól nézek ki. Nincs tokám.
Ne, ugyan már!
Hadd lássam a tiédet, haver!
Nem nézel ki sokkal jobban, nézd!
Ez a szögön múlik, uram.
Szabad?
Készen van.
Én csak az ön által említett engedélyeket láttam.
De soha nem láttam fegyvert.
Gil úr, engedje meg, hogy kérdezzek valamit!
Természetesen.
A Pánamerikai Egyetemen végzett,
és kommunikációs szakirányon tanult?
Igen.
És újságírással foglalkozik.
Oknyomozással, egy kicsit mindennel.
Szóval akkor, Gil úr,
ön kommunikáció szakon végzett a Pánamerikai Egyetemen,
és Paco Stanley segédje volt.
Én pedig Mexikóváros kerületi ügyésze vagyok,
én képviselem a kormányt. Gyakorlatilag,
én vagyok a kormány.
Hagyjuk a féligazságokat, jó?
Nem akarja, hogy a kormány magára szálljon, ha rájövünk, hogy hazudik.
Azzal ne szórakozzanak!
Uram, én nem hazudok.
Semmiről.
Uram, mennünk kell.
Elment az idő.
Menjünk a taco étterembe?
Menj vele!
Gil úr, önre várunk.
Igen, jövök.
Szóval, innen jöttek,
ön pedig hátra ment?
Nos, először... Beszállhatok?
Először is, éppen beszélgettünk
egy műsorról, ami miatt mindketten izgatottak voltunk.
Nagyon boldog voltam.
Amikor hirtelen...
elkezdődik a lövöldözés.
A hátsó ülésre ugrottam,
ahol további lövéseket hallottam, további...
sikolyokat, összetört üveget.
Ekkor kezdtem el érezni a zsibbadást...
A cipőmtől felfelé a lőtt sérülések miatt.
És folyt a vér.
És közben nem látta, hogy Mario kilépett-e a mosdóból.
Nem, én csak...
Nem gondoltam erre, én...
Fogalmam sem volt, mi történik.
Itt van, akit akartál, főnök.
Sajnálom, uram, de elkéstem.
Hogy vagy, haver?
Nyugalom, haver!
Gil úr éppen megemlítette,
-elmondta, hogy a lövöldözés alatt... -Igen.
Ön később jött, mert kiment a mosdóba.
Mit csinált?
Valamit ettem, Paco.
Nem fog sikerülni.
-Esküszöm, hogy nem fog sikerülni. -A pokolba is!
-Várj, veled megyek. -Igen.
A tanúvallomások szerint ön 11:50-kor lépett be a mosdóba.
A lövöldözés pedig 12:20-kor volt.
Eltörtem egy lábujjamat előző este.
És sín volt rajtam, oké?
És Gil úr tanúsíthatja, milyen nehezen jártam
a mankóval.
Menjünk, haver! Marióval majd a kocsinál találkozunk.
Folytassuk, kérem! Szóval, odalent volt.
Ebben a helyzetben voltam a hátsó ülésen,
amikor hirtelen...
az autó elindult, és én...
nagyon féltem, mert nem tudtam, hogy...
Hogy az autót vezető személy gengszter-e
vagy valamelyik srác, mert nem láttam őket.
Nem láttam őket.
És csak amikor...
Csak amikor meghallottam a hangját...
A mi sofőrünk volt, ideges volt és átkozódott,
én pedig felismertem.
Azt mondaná, hogy menekülni próbált?
-Hogy érti? -A bűntény helyszínéről.
Nem. Ennek nincs értelme. Ideges voltam...
Várj, García! Várj!
Gil úr, miért tenne ilyet? Nem gyanús ez?
Most, hogy mondja, igen, de akkor...
El akart menekülni a tetthelyről, de nem tudott.
Gil úr, most felvilágosított minket.
-Nem... Ön... -Uraim, fogják le Garcíát!
Nem így volt, nem akartam elmenekülni.
Miért...
Miért menekülnék el két holttesttel az autóban? Semmi értelme.
Kórházba mentem!
-Menjünk! -Ez abszurd!
Miért menekülnék el? Engedjenek el!
-Mit mondasz, seggfej? -Menj!
Miért menekülnék el?
Miért?
Gil úr!
Köszönöm, hogy tisztázta a dolgokat.
Köszönöm az együttműködést, Mario úr.
Ügyész úr!
Nagyon aggódom. Látta, hogy nézett rám a sofőr?
-Azt mondanám, hogy ez normális. -Normális?
Most tette őt gyanúsítottá.
Gil, csak remélem, hogy ez nem valami újabb dolog, amit kitalált.
„Kitalált?”
-Hazugság, Gil. -Hazugság?
Uram, nem hallotta, mit mondtam?
Félek. Félek, és én...
-Vigyázzon, mit mond! -Miért hazudnék?
Nincs okom hazudni. Mást se tettem, csak együttműködtem.
A vallomásomnak köszönhetően van gyanúsított. Nekem köszönheti!
Tudja, mit? Védelmet követelek!
Mi van a családommal? Mi van a gyerekeimmel?
-Gil úr... -A gyermekeim!
Nézze, Gil, nyugalom!
-Menjen haza... -Minek menjek haza?
Hogy a többi gyilkos lelőjön?
Meglátom, mit tehetek.
Mit csinálsz?
Jorge, mit csinálsz?
A fegyverem keresem.
Milyen fegyvert?
Az isten szerelmére, Jorge, nincs is fegyvered.
-Jorge, kérlek, hagyd abba! -Hívj mentőt!
Állj le! Jorge, megijesztesz!
Jorge!
-Juanito, menj a szobádba! -Oké.
Mit csinálsz?
Reggelit, édesem.
Tudom, hogy nagyon aggódtam mostanában és...
És feszült voltam.
De el akarom mondani, hogy ez meg fog változni.
Megígérem.
Nem hagyom, hogy bajunk essen.
Úgy döntöttem, hogy megbékélek magammal...
Istennel...
Köszönöm!
Köszönöm a türelmedet.
-Szeretünk. -Szeretünk, apa.
A Stanley-ügyben folytatódik a sofőr elleni nyomozás.
Villareal kerületi ügyész Garcíát tartja a fő gyanúsítottnak.
miután bebizonyította, hogy megpróbált elmenekülni a tetthelyről
az esemény után.
-Hogy érzed magad? -Jobban.
Jobban, nos...
Némi bizsergés, de...
-Ez jó. -Jobban.
Ez jó, haver. Nagyon örülök, hogy jobban vagy.
Nem adom fel, tudod.
Próbálkozom. Mit tehet még az ember?
-Igen. -Próbálkozom, haver.
Nézd!
Ez a whisky volt a kedvence.
-Ő mondta, hogy az... -Az ír vére.
Minden karácsonykor adott egyet nekünk. Te is kaptál, ugye?
Persze. Igen.
Köszönöm!
Emlékszem, amikor a rádiónál voltam, és nem volt egy fillérem sem.
Igen.
Ő meg azt mondta: „Ha te nem hiszel magadban, majd én fogok.”
Ezt sosem felejtem el.
-Pacóra, haver! -Igyunk Pacóra!
És...
Meg akartalak kérdezni...
Bármit akarsz, kérdezz csak!
Itt vagyok, haver.
Tudod, az előrelépés szellemében...
-Igen. -Az...
A visszatérés miatt...
Igaz?
Emlékszel a műsorra, amit Paco meg akart csinálni, ugye?
Milyen műsorra?
Az ördögűzésről. „A mexikói ördögűzésről.”
Ami tetszett Pacónak!
Úgy van.
A fenébe, Gil! Most nem vagyok ráhangolódva.
-Még gondolkozom rajta. -Igen.
-A gyász kemény dolog. -Igen.
Igen, értem a dolgot,
de tudod, a műsorkészítés időigényes,
-nem lesz kész egyik napról a másikra. -Várj, Gil!
Nem szoktál így beszélni.
Pacóért akarom megtenni.
Végül is ez volt az utolsó kívánsága.
Az utolsó... Nem tudtam, hogy az volt...
Testvér, mindazok után, amiken keresztülmentünk,
kár lenne feladni.
Ezért vagy itt, Gil? Azt hittem, mert a barátom vagy.
Nem, várj, én...
-Pontosan azért, mert a barátod vagyok... -Ez durva, haver.
-Ez durva. -Nem, Mario, ez egy lehetőség...
-Nem. -...tisztelegni előtte,
-a barátunk előtt. -Nem,
Paco nem volt a barátod, Gil, csak hogy tudd.
Mario, kérlek, ne húzd fel magad!
Nézd, sok ötletről beszéltünk, de...
Imádta ezt az ötletet, és ez nem verseny.
Azt hiszed, féltékeny vagyok, haver?
Eljössz a házamba, órákkal azután, hogy eltemettük a barátomat,
és azt mondod nekem...
Tudod, mit? Menj el, kérlek!
-Mario! Áldását adta rá. -Menj el!
-Hagyd el a házamat! -Mario, kérlek,
nagyon jól tudod, hogy Paco meg akarta csinálni.
És pontos utasításokat adott neked.
Pontos utasításokat?
Pontos utasításokat nekem?
Baszd meg, átkozott mennonita!
-Nem kell átkozódni... -Baszd meg, Gil!
Azt hiszed, ismerted Pacót?
Kurvára fogalmad sincs, ki volt.
Azért hoztunk el a rádiótól, mert sajnáltunk, seggfej.
És ébredj fel, a kibaszott műsorodból sosem lesz semmi.
Tudnád, ha nem lennél ilyen hülye.
És nem lennél itt. Nem könyörögnél.
Uram, sajnálom, nem mehet be.
Csak egy pillanat. Ügyész úr!
Semmi baj, Clarita, minden rendben.
Remélem, megbékélsz az Úrral.
Menj a picsába, Gil!
Tudod, hol az ajtó.
Eszembe jutott valami,
ami gyanúba keverheti Mario Rodriguezt.
És, nos...
Biztos vagyok benne,
hogy köze volt Paco meggyilkolásához.
A KÖVETKEZŐ RÉSZBEN
Igyunk, barátom, arra, ami rád vár.
Mario Rodríguez Bezares,
letartóztatjuk Francisco Albaitero meggyilkolásáért.
Érezted már valaha, hogy részese vagy valami nagyobbnak, mint te magad?
Ezt elejtettem, uram.
Mindenki kész, öt...
-Kábítószerkereskedő vagy? -Négy...
-Erőszaktevő, emberrabló? -Három...
-Egyáltalán nem. -Kettő...
Ha nem kezdesz el igazat mondani, nem tudok segíteni.
Brenda biztos nem fog tanúskodni, hogy megverted?
Egy ártatlan embernek nincs szüksége ügyvédre, kicsim.
Mario, egy fontos ember be akarja záratni.
És azt akarják, hogy egész Mexikó megtudja.
A feliratot fordította: Kohl János
Kreatív supervisor: Hegyi Júlia