TÖRTÉNETEK A HUROKBÓL
Az a pillanat.
Az a fantasztikus, izgatott érzés.
Szeretlek.
Miért van mindig vége?
Hogy van Jakob?
Jól.
Jó.
Még úgy is, ha tudod, akkor és ott különleges,
vége lesz.
Miért nem maradhat meg a pillanat?
Az az érzés?
Miért nem tarthat örökké, ha azt szeretnénk?
Nem vagy felöltözve!
Basszus! Bocsi.
Semmi gond.
Köszönöm.
Együtt maradnak?
Remélem.
Láthattalak a tónál?
Valakivel voltál ott?
Nem.
Hogyhogy?
Sose akarsz egyedül lenni?
Soha.
Van kedved sétálni?
Hová?
Máshova.
A lábad.
Mindig ilyen volt?
Igen.
Fáj?
Néha.
Hát,
mindenkinek van valami csomagja.
Úgy tudom, itt lassabban megy az idő.
Ez nem igaz.
Nem?
De azért jó lenne.
Ezért szeretek itt lenni.
A pillanat.
Mintha meg tudna...
-maradni. -Maradni.
Láthatom?
A lábad.
Nem muszáj.
Nem, ez...
Nem gond.
Mit csinálnál?
Ha normális lenne?
Futnék.
Biztos gyors lennél.
Kösz.
May!
Merre vagy?
-Nincs itt. -Jól van.
May!
Majd találkozunk.
May!
Rendbe kell tedd magad.
Pont ilyen volt a hajam.
Hány évesen mentél férjhez?
A te korodban.
Tényleg?
Izgalmas volt. Akkor.
És vele mi lett?
Sátánista szektás volt.
Lelőtte egy féltékeny férj, de túlélte.
De később meghalt egy léghajós balesetben.
A suliban nem ilyen vagy.
Csak csendben ülsz.
Ja.
Nem szeretek emberek közt lenni.
Sokszor gonoszak.
Sokat beszélek?
Nem.
Tetszik.
Még Jakobbal vagy?
Gyere velem!
Menj oda hozzá!
Miért?
-Üdv! -Szia!
Az meg mi?
Az a fő hőelnyelő alkatrész.
-Nagyon fel tud melegedni. -Ja.
Ezért kell az oldalkar.
Érdekes.
Ki kell cserélni a hűtőfolyadékot.
Az időjárás jól el tud vele bánni.
Aztán az...
időzítőt is újra kell indítani.
-Kösz, hogy megmutatta. -Ja.
Szép napot!
-Nektek is! -Viszlát!
Oké.
Elvettél valamit?
Mire kell ez?
Ez a tóban volt?
Aha.
-Veszélyes? -Valószínűleg.
Hol tanultad ezt?
Mindig érdekelt, mi hogy működik.
Szétszedek ezt-azt, és összeszerelem.
Elég fura.
Nem, ez király.
Milyen a szobád?
Szép.
-Ez... -Igen?
Semmi.
Mi az?
Csak... Én nem tudok rajzolni,
de ennél azért szebb vagy.
Akarsz zenét hallgatni?
Persze.
-May! -Anya!
Kifelé!
Anya?
Apa?
Szia!
Sajnálom.
Mutathatok valamit?
Kitaláltam, hogy legyünk együtt.
Vedd ezt fel!
Megjavítottad?
Vedd fel!
Hideg.
Kész vagy?
Jó, mi?
Mi miért nem?
Az egész város ilyen?
Magunk vagyunk.
Akkor mit akarsz csinálni?
Mi van vele?
Egy másik világból jött kideríteni, milyenek is vagyunk.
Azt elhiszem.
Jó egyedül lenni veled.
Itt?
Na!
Mikor máskor tudnánk ilyesmit csinálni?
-De... -Nyugi.
Jól vagy?
Elakadt a lélegzetem.
Olyan, mint egy álom.
Ezentúl bármikor sétálsz ezen az utcán,
eszedbe jut, amit itt csináltunk.
Meddig tart?
Ameddig akarjuk.
Ez a pillanat
örökké tart.
Mit gondolsz?
Jól áll.
Csak jól?
Remekül.
Ez egy remek típus.
Másodpercenként 100 méterrel lő.
Király.
Hol fogjuk tartani ezeket?
Mindig is itt akartam élni.
Itt a lehetőség.
Hogy mondod azt, “Mennyi az idő?”
Na és a “Szeretlek”?
Az nem olyan könnyű.
Miért?
Hadd gondoljam át!
Még egyszer.
Látod?
Egyszerű.
Nem akaszt ki?
A szarvasölés.
Nem.
Akkor mi?
A kígyók.
Téged?
Az egyedüllét.
Mondtam, nem szeretem.
Miért?
Mert akkor magam vagyok,
és magamat nem igazán kedvelem.
De olyan magabiztos vagy.
Hé, ne aggódj!
Itt vagyok.
Én sose hagylak el.
Megígéred?
Megígérem.
Gyorsabban!
Mi?
Gyorsabban!
Ébren vagy?
Mennyi ideje már?
Hogy így vagyunk?
Igen.
Egy hónapja?
Több.
Ha kikapcsoljuk,
szakítasz Jakobbal?
Gondolom.
Vagyis, ja.
Igen vagy nem?
Azt mondtam, igen.
Furcsa lesz,
hogy minden újra normális.
De bármikor megtehetjük, nem?
Mint most?
Legközelebb talán éjjel.
Persze.
Oké.
Mi a baj?
Elromlott?
Meg tudod javítani?
Pillanat.
Itt ragadtam?
Én is itt vagyok.
Tudom.
Kell egy új.
És az segít?
Elvileg.
Hol szerzünk ilyet?
Nem itt.
Megvan.
Szép.
Tiltott szerelem.
Titkos üzenetekkel kommunikálnak,
amiket a világítótoronynál hagynak egy kő alatt.
Fogd be!
Mi az?
-Én nem... -Fogd be!
Nézd, sajnálom.
Fogd be!
Mit csinálsz?
Elintézem, hogy semmi se takarja őket.
-Hülyeség! -Nem kell itt lenned.
Hé! Nem tudnál...
Úgyse látja meg őket senki.
Akkor hülye vagyok?
Nem ezt mondtam.
De ezt.
Nem tudtam, hogy az anyukád az.
Nem csináltam semmit.
May?
-Lehetne, hogy... -Mit?
-Miért viselkedsz így? -Hogy?
Mint egy ribanc.
Ne hívj ribancnak, te kripli!
Ethan?
Ethan!
Válaszolj!
Rám tudsz nézni?
Nem akartalak úgy...
Amikor azt mondtad, itt ragadtál,
az nagyon fájt.
És...
Féltem, hogy el fogsz hagyni.
És úgy látni az anyámat...
Nagyon zaklatott vagyok,
ne hagyj egyedül!
Szükségem van rád.
Beszélnél hozzám?
Kérlek!
Az a pillanat.
Az a fantasztikus, izgatott érzés.
Miért van mindig vége?
Még úgy is, ha tudod, akkor és ott különleges,
vége lesz.
Miért?
Miért nem tarthat örökké, ha azt szeretnénk?
Mi jár a fejedben?
A fiúd?
Nem hiszem, hogy együtt maradunk.
Értem.
Néha azért különleges valami, mert elmúlik.
Mi az?
Hé!
Hogy vagy?
És te?
Én...
Mi történt?
Megszegted az ígéreted.
De amiket mondtál...
Hé!
Kreatív supervisor Gömöri János rt elmúlik.