‫עלילות מהלולאה‬
‫- בוקר טוב. - היי.‬
‫היי.‬
‫- אתה מחכה... - לא. לא, רק הסתכלתי.‬
‫אתה חדש בעיר, נכון?‬
‫נכון. כן, עברתי לפני כמה שבועות.‬
‫נחמד.‬
‫אני גאדיס.‬
‫קנט.‬
‫אתה רוכב על אופניים.‬
‫זה אני.‬
‫בלי מכונית או...‬
‫סתם תורם את חלקי.‬
‫אתה יודע, לאיכות הסביבה.‬
‫יפה.‬
‫כל הכבוד לך.‬
‫תודה.‬
‫היי, זה שיר די נוראי, נכון?‬
‫אני בחרתי בו.‬
‫אה, טוב, אני...‬
‫אני לא אוהב מוזיקה באופן כללי.‬
‫- "באופן כללי"? - לא ממש.‬
‫כלומר, לא עולה בדעתי להשמיע אותה. באופן כללי.‬
‫אני אפילו לא מסוגל לדמיין את זה.‬
‫כן.‬
‫כלומר, אני אוהב דברים אחרים.‬
‫אבל... כן.‬
‫- אני מצטער. - זה בסדר.‬
‫הוא היה פה?‬
‫בערך.‬
‫טוב...‬
‫- היה נעים להכיר. - גם אותך.‬
‫צהריים טובים.‬
‫מדריך שדה לציפורי המערב‬
‫מה דעתך?‬
‫אני יכולה לתקן את זה.‬
‫- כמה? - אל תדאג.‬
‫של מי הטרקטור?‬
‫את מזהה אותו?‬
‫מי זה?‬
‫אני לא יודע. מעולם לא פגשתי אותו. פשוט מצאתי את זה בפנים.‬
‫מה אם הוא יחזור בשבילו?‬
‫התצלום?‬
‫הטרקטור.‬
‫נכון שזה יהיה מדהים?‬
‫אסיים עד מחר.‬
‫אני מעריך את זה.‬
‫היי...‬
‫ראית פה פעם חורים?‬
‫- חורים? - באדמה.‬
‫לא משנה.‬
‫אתה עדיין גר באותו מקום?‬
‫כן.‬
‫לא מתחשק לך לגור קרוב יותר לעיר?‬
‫נחמד להיות ליד היער.‬
‫הוא "מצפר".‬
‫אני צפר.‬
‫אני צופה בציפורים.‬
‫אה, בסדר.‬
‫אתה צופה בציפורים.‬
‫מה אתה אוהב בהן?‬
‫הן חלון אל עולם שצמוד לעולמנו.‬
‫המראה שלהן, הקריאות הייחודיות.‬
‫הן מושלמות.‬
‫רק היום, שמעתי חופזי זהוב.‬
‫בדרכו מאמריקה הדרומית לקוטב הצפוני.‬
‫מה יש שם?‬
‫שם הם מזדווגים.‬
‫זאת לא הייתה בחירת האתר המועדפת עליי.‬
‫לא? אני חושב שזה רומנטי.‬
‫לעבור כזה מרחק בשביל אהבה.‬
‫אני מסכים.‬
‫מה? זה נכון.‬
‫- לא אמרתי כלום. - יופי.‬
‫אתה בקשר עכשיו עם מישהו?‬
‫כרגע?‬
‫הוא תמיד היה ממש... בררן.‬
‫- יש לי טעם ייחודי. - זה אותו הדבר.‬
‫אני מתאר לעצמי שאין פה יותר מדי אפשרויות.‬
‫לזוגיות פוטנציאלית.‬
‫נכון, אין.‬
‫זה יין טוב.‬
‫- אתה בסדר? - כן.‬
‫- את? - כן.‬
‫זה בטח נחמד.‬
‫לבוא הביתה ושהאורות יהיו דלוקים כי יש שם מישהו.‬
‫היי, דבר אינו מושלם.‬
‫לטענתך.‬
‫לא.‬
‫היי!‬
‫היי, מי אתה?‬
‫- עזוב אותי. - חכה!‬
‫אולי תעצור? תגיד לי מי אתה!‬
‫אולי תניח לי?‬
‫- תתרחק ממני! - חכה!‬
‫חכה!‬
‫תפסיק.‬
‫אז אתה על הטרקטור, תיקנת אותו ועכשיו אתה פה?‬
‫ואתם גרים פה? ביחד?‬
‫ואתה...?‬
‫אלכס.‬
‫אתה לא מפה.‬
‫גם אתה לא.‬
‫אתה נראה מופתע.‬
‫לא, פשוט...‬
‫נחמד סוף סוף להכיר אותך.‬
‫הטרקטור שבחוץ נעלם לפני כמה חודשים.‬
‫נעלם ככה.‬
‫- כן, חשבתי שנגנב. - כן, כך חשבנו שנינו.‬
‫והלולאה, היא קיימת במקום שממנו באת?‬
‫אני עובד שם כשומר. אתה?‬
‫היא נסגרה לפני שנים. כאן.‬
‫הושבתה.‬
‫- כך נאמר לנו. - בזמנו.‬
‫נראה לי שהם עשו משהו.‬
‫- מי? - בלולאה.‬
‫לא פה, אלא במקום שממנו אתה באת.‬
‫הם בטח יצרו מקומות מקבילים, עולמות ש...‬
‫כן.‬
‫והטרקטור נמשך...‬
‫אל המקום שבו אני נמצא בגלל מה שהם עשו.‬
‫אז הוא נגנב.‬
‫במובן מסוים.‬
‫וכשתיקנת אותו, הוא חזר. רק שאיתך.‬
‫- איתי? - כן.‬
‫אני די בטוח שזה מה שקרה.‬
‫זה נשמע הגיוני. במידת מה.‬
‫נכון?‬
‫אז אם תפעיל שוב את הטרקטור, תחזור?‬
‫טכנית.‬
‫טכנית?‬
‫נשגב מבינתי.‬
‫זה משהו מיוחד. הוא נראה בדיוק כמוני.‬
‫- מותק, הוא אתה. - אני יודע. אבל הוא גם דומה לי.‬
‫כמובן.‬
‫אני יודע, אני רק אומר, זה...‬
‫זה משהו מיוחד.‬
‫תיכנס.‬
‫יש לך כל מה שאתה צריך?‬
‫כן.‬
‫מרשים.‬
‫אתה אוסף?‬
‫כן.‬
‫איך הוא?‬
‫האוסף שלי?‬
‫לא, המקום שממנו הגעת.‬
‫לא ככה.‬
‫משונה, נכון?‬
‫לשמוע את הקול שלך?‬
‫לגמרי.‬
‫אני יודע שהדברים שונים,‬
‫אבל לא נראה לי שאנחנו שונים כל כך, אתה ואני.‬
‫לא, לא ממש.‬
‫- טוב, לילה טוב. - לילה טוב.‬
‫סגורה?‬
‫אני אסגור.‬
‫הייתי אומר דבר זהה.‬
‫לילה טוב.‬
‫נסה את זה עכשיו.‬
‫אני תקוע פה, נכון?‬
‫כך זה נראה.‬
‫יש מישהו בבית שתחסר לו?‬
‫חופמי מחלל?‬
‫חופמי כפול צווארון.‬
‫אולי זה לא כזה נורא, שאתה פה.‬
‫נוכל ליהנות ממוזיקה ומספרים ומציפורים.‬
‫נוכל להיות חברים.‬
‫אני... אני אשמח.‬
‫זה מרגש.‬
‫שמרתי בפנים תצלום של אלכס. מצאת אותו?‬
‫לא.‬
‫נו, טוב.‬
‫מצטער שלא תחזור הביתה.‬
‫דברים כאלה קורים.‬
‫באמת?‬
‫אני מניח שלא.‬
‫אתמול בלילה אמרת שנחמד סוף סוף להכיר אותי.‬
‫אמרתי "סוף סוף"?‬
‫אני לא יודע למה אמרתי את זה.‬
‫זה בטח הלם גדול.‬
‫אני יודע שזה כך מבחינתי.‬
‫הלם טוב, אני מקווה.‬
‫יועיל לך פה שולחן.‬
‫כן, אתה צודק.‬
‫אפשר לשאול...‬
‫איך הכרתם?‬
‫ממש במקרה.‬
‫ובהתחלה לא הסתדרנו.‬
‫למה לא?‬
‫הבדלים.‬
‫עברנו הרבה, אבל הנה אנחנו עכשיו.‬
‫הנה אנחנו עכשיו.‬
‫התכוונתי אליו ואליי.‬
‫אני יודע.‬
‫במקום שממנו באת, יש מישהו?‬
‫מישהו כמוני?‬
‫אין אף אחד כמוך.‬
‫זה עשוי להיות נחמד, כשתתאקלם.‬
‫יש לך תקליטים של סליפי ג'ון אסטס?‬
‫לא. אני לא מכיר אותו.‬
‫לא?‬
‫אלוהים, היית מת עליו.‬
‫מעניין אם הוא קיים בעולם שלי.‬
‫זה לא יהיה עולם טוב אם הוא לא.‬
‫רציתי לשאול...‬
‫אלכס...‬
‫קשה להיות עם מישהו מושך כל כך?‬
‫זאת שאלה משונה?‬
‫לא.‬
‫זה לא קשה?‬
‫לא, זאת לא שאלה משונה.‬
‫אבל זה עלול להיות, לפעמים.‬
‫מה?‬
‫קשה.‬
‫היית פעם עם מישהו?‬
‫תקופה ארוכה?‬
‫לא ממש.‬
‫תקופה קצרה?‬
‫טוב לך פה?‬
‫למה?‬
‫כי אני ממש נהנה שמתאפשר לי לחלוק איתך דברים.‬
‫גם אני נהנה.‬
‫אבל אני לא מאמין שאין לך תקליטים של סליפי ג'ון אסטס.‬
‫הוגן.‬
‫הי.‬
‫מה דעתך? זה בשבילך.‬
‫באמת?‬
‫מתנה.‬
‫זה נחמד כל כך. אני...‬
‫תמיד עשית את זה?‬
‫כיסאות, ארונות, שולחנות.‬
‫ומה אתה אוהב בזה?‬
‫אני סקרן.‬
‫מעולם לא שאלו אותי את זה.‬
‫אפילו לא אני?‬
‫יש לו התחביבים שלו, ולי התחביבים שלי.‬
‫אני מניח שאני אוהב לעבוד עם הידיים.‬
‫ו...?‬
‫משהו עולה לך בראש.‬
‫משהו מושלם.‬
‫הכול כפי שהוא אמור להיות.‬
‫ואט אט, זה מקבל צורה, עד שיום אחד, זה שם.‬
‫בדיוק כפי שדמיינת.‬
‫מושלם.‬
‫אני צפר.‬
‫אני אוהב ציפורים כי הן מושלמות.‬
‫זה לא ממש אותו דבר.‬
‫כן, אני מניח שלא.‬
‫פשוט חשבתי בגלל מה שאמרת...‬
‫עדיין מוזר כל כך לדבר איתך.‬
‫- סליחה. - לא.‬
‫זה דבר טוב.‬
‫איתו, הוא כבר שמע הכול.‬
‫אבל איתך, הכול חדש.‬
‫נכון?‬
‫- זה ממש טעים. - כן. כל הכבוד.‬
‫אצטרך להכין את זה שוב.‬
‫- אתה עייף? - המון אוויר צח היום.‬
‫אתה תישן טוב.‬
‫רוצים לצפות בסרט?‬
‫אני גמור. אבל אתם יכולים.‬
‫אני לא יכול. אני צריך להתעורר מוקדם.‬
‫אני יכול לשטוף כלים.‬
‫לא. בבקשה אל תדאג. אשטוף הכול מחר.‬
‫מעניין אותי מה תחשוב על הספרים ההם.‬
‫כן.‬
‫לילה טוב.‬
‫אתה מרגיש טוב?‬
‫אני מניח שגם אני עייף.‬
‫לילה טוב.‬
‫אנחנו מארחים הערב חברים.‬
‫אלכס ואני.‬
‫אתה מוכן...‬
‫כמובן.‬
‫כלומר, איך נוכל...‬
‫לא נוכל.‬
‫- אני יודע שזה לא מושלם, אבל אתה... - אשאר פה.‬
‫מה?‬
‫פשוט, עם החלונות, הם אולי עדיין יראו.‬
‫הבנתי.‬
‫- אז איפה? - אולי במחסן.‬
‫אני מצטער כל כך.‬
‫- זה בסדר. - זה יהיה רק ללילה.‬
‫אמרתי שזה בסדר.‬
‫הפחדתי אותך?‬
‫רעב?‬
‫תודה.‬
‫אתה מכייף?‬
‫לא. לא ממש.‬
‫אתה לא אוהב אותם?‬
‫אהבתי.‬
‫בהתחלה.‬
‫ומה אתה אוהב בו?‬
‫אתה?‬
‫כלומר, אתם ביחד המון זמן.‬
‫זה נכון.‬
‫- אז בטח יש סיבה. - יש.‬
‫והיא?‬
‫כי אין אף אחד כמוך.‬
‫אני צריך ללכת.‬
‫אלכס...‬
‫נתראה מחר.‬
‫בחייך!‬
‫- לך תזדיין! - תראה, אלכס! אלכס...‬
‫- לך תזדיין! - לא!‬
‫לא! אתה תמיד עושה את זה!‬
‫אלוהים אדירים, רד ממני, בנאדם!‬
‫- מה? איך בדיוק לרדת ממך? - לך תזדיין!‬
‫נהדר! זה... זה נהדר!‬
‫אני לוקח את המכונית.‬
‫זה פשוט מגוחך.‬
‫אלכס!‬
‫לעזאזל.‬
‫מה המצב?‬
‫"המצב"?‬
‫אתמול בלילה, שמעתי אתכם.‬
‫ו...?‬
‫זה גרם לי לחשוב שהמצב ביניכם אולי לא משהו.‬
‫אני טועה?‬
‫זה היה רק ויכוח. זה קורה לנו מפעם לפעם.‬
‫לא מעבר לזה?‬
‫לא ממש.‬
‫תראה, כשאתה בקשר ממושך כמונו...‬
‫אל תתנשא עליי.‬
‫לא התכוונתי. פשוט...‬
‫אתה תראה.‬
‫דבר אינו מושלם.‬
‫אתה יכול לזהות אותה?‬
‫לא.‬
‫אתה?‬
‫לא.‬
‫הייתי בודד.‬
‫ולא כי רציתי סתם מישהו.‬
‫הייתי בודד כי רציתי אותך.‬
‫זמן רב כל כך כתבתי בעמודים האלה, בתקווה שניפגש.‬
‫תהיתי איך זה יהיה להיות איתך יחד.‬
‫ועכשיו, הנה אנחנו.‬
‫ואתה מושלם יותר מכפי שאי פעם דמיינתי.‬
‫אני יודע שאתה אוהב אותו, אבל זה רק אומר שתוכל לאהוב גם אותי.‬
‫אולי אפילו יותר.‬
‫זו מחשבה מוזרה עד כדי כך?‬
‫נוכל להיות מאושרים כל כך.‬
‫ברח איתי מפה.‬
‫תהיה איתי.‬
‫אני מחכה.‬
‫תמיד.‬
‫מה קרה?‬
‫כל מה שאני רוצה,‬
‫כל מה שהרגשתי, בפנים.‬
‫אחכה לך.‬
‫איפה אלכס?‬
‫קראת את זה?‬
‫- אני... - אני לא יודע מה לומר.‬
‫פשוט, למה?‬
‫- אתה רואה בו דבר מובן מאליו. - אתה באמת מרגיש ככה?‬
‫אני לא הייתי מעולל לך את זה.‬
‫מנסה לקחת אותו.‬
‫אתה לא?‬
‫אולי.‬
‫זה קשה.‬
‫לדעת מה לעשות במצב כזה.‬
‫אני לא רוצה לכעוס עליך...‬
‫ואולם...‬
‫אתה חייב להבין, אלכס הוא לא כל מה שדמיינת.‬
‫היו גברים אחרים.‬
‫- מה זאת אומרת? - זה חזק ממנו.‬
‫ההתרגשות שבמישהו חדש,‬
‫גם אם זה "אני" נוסף.‬
‫אבל זה תמיד ממצה את עצמו.‬
‫ושם זה נגמר.‬
‫הוא לא רוצה אותי עוד?‬
‫עצוב לו שהענקת לזה משמעות.‬
‫אבל הייתה לזה משמעות!‬
‫לא מבחינתו.‬
‫הגברים האחרים האלה, אני...‬
‫למה אתה בכלל מרשה לו?‬
‫הוא לא מושלם.‬
‫וגם אנחנו לא.‬
‫תראה, אני יודע שכואב לך עכשיו.‬
‫אני רק מקווה שנוכל בסופו של דבר לשכוח מזה.‬
‫אתה רוצה שאשאר?‬
‫זה יהיה נורא כל כך?‬
‫אני יודע ששנינו נסערים עכשיו, אבל נוכל להתגבר על זה.‬
‫למה אתה בכלל רוצה שאמשיך לגור פה?‬
‫כי אתה חבר שלי.‬
‫אבל אני לא רוצה להיות לבד עוד.‬
‫אתה לא. תוכל...‬
‫לא, אני לא יכול! אני...‬
‫זה קשה מדי.‬
‫אתה לא מבין?‬
‫אני לא יכול להמשיך לחיות פה לבד.‬
‫תראה, פשוט...‬
‫תישאר יום נוסף...‬
‫לא, אני חייב לעזוב, עכשיו.‬
‫פשוט תחשוב על זה.‬
‫לאן תלך?‬
‫אמצא פתרון.‬
‫היי!‬
‫אתגעגע אליך.‬
‫מזללת אנוול‬
‫הי.‬
‫מה להביא לך?‬
‫רק מים.‬
‫- תודה. - בסדר.‬
‫- הנה. - תודה.‬
‫סליחה?‬
‫אתה מפה?‬
‫לא, לא ממש.‬
‫אה, אז לא משנה.‬
‫סליחה...‬
‫בשביל מה המשקפת?‬
‫זה אולי יישמע טיפה מוזר, אבל אני מחפש ציפור.‬
‫רגע, אתה צפר?‬
‫כן.‬
‫לא הייתי חושב ש...‬
‫רגע, גם אתה?‬
‫כן.‬
‫איזה קטע!‬
‫אפשר?‬
‫כן, אין בעיה.‬
‫זה נקר מקור שנהב.‬
‫- הוא נכחד. - כך אומרים.‬
‫אבל שמעתי דיווח על תצפית בקרבת מקום.‬
‫לא מאומת.‬
‫אנחנו צפוניים מדי.‬
‫בדיוק מה שחשבתי.‬
‫אבל חשבתי, "למה לא? אבדוק בעצמי".‬
‫אתה יודע, כי בסופו של דבר, מי יודע? נכון?‬
‫קודם שמעתי ציפור שלא הצלחתי לזהות.‬
‫אולי...‬
‫אתה יכול להראות לי איפה?‬
‫אם זו לא טרחה גדולה מדי.‬
‫זה לא טרחה בכלל.‬
‫אני גאדיס.‬
‫קנט.‬
‫נעים מאוד.‬