Тату?
Привіт, дівчата.
Пане Пфеферман.
Морте.
Боже.
Маєте чудовий вигляд.
Дякую, Теммі.
- Давненько не бачились. - І то так.
Як... Як батьки?
У них усе гаразд. Усе добре.
Вони... Вони все ще в Фініксі.
О, Фінікс, дивовижне місто.
Тату, що це на тобі?
Я маю тобі дещо розповісти.
Добре. То ви, мабуть...
- Мені краще піти? - Так.
Ні, не треба...
- Можеш лишитися. - Стій, прошу, не йди.
О, так. Звісно.
Тож...
Так...
Ну...
Ще в дитинстві...
Коли мені виповнилось п'ять років,
я зрозумів, що щось було...
...не так.
Але я нікому не міг розказати
про свою жіночу сутність.
Тоді все було не так, як тепер.
Зовсім інші часи.
І тому, моя хороша...
Я просто... Мені просто доводилося тримати все...
Тримати всі почуття в собі, і...
- Тату... - Дозволь мені.
Прошу, заради Бога, дай закінчити.
Люди вели подвійні потаємні життя.
І тому вони дуже страждали від...
Самотності.
І...
Потім, звичайно, з'явився Інтернет...
Інтернет. Як його за це не любити.
Справжня магія.
Вибач, я... Пробач, тату, пробач мене.
Я просто хочу... Може, допоможеш мені?
Тобто ти... Ти хочеш сказати,
що тепер вдягатимешся як жінка?
Ні, люба, усе своє життя...
Усе своє життя я вдягалася, як чоловік.
Тепер я стала собою.
ОЧЕВИДНЕ
- Професоре. - Вітаю.
ПРОФЕСОР МОРТОН Л. ПФЕФЕРМАН
Професоре Пфеферман?
Ви ще тут?
Професоре Пфеферман?
Це було... Це було дуже...
Це був дуже сміливий крок з її боку, правда?
Це було нелегко.
Припини.
- З її боку? - Так.
Я ж правильно кажу, чи не так?
- Так. - Ага.
Звісно.
О, чудово, Лен дітей забрав.
О, добре. Я досі чекаю відповіді від Барб, до речі.
- Боже. - Що?
Барб з твоєю дочкою у мене вдома.
Бляха.
Господи.
П-І-Ц-А.
О, так.
- Нумо, покажи мені. - Давай.
Йдіть і беріть, дівчатка.
То скажіть мені,
як у вас справи з розкладом?
Ви змогли ту штуку перенести?
Ні.
Раян зробив нам велику послугу, викроївши вільну годину в студії
саме для нас.
Завтра летить на «Боннару».
Я не можу перенести свої справи.
Діти, що може бути важливіше сесії запису з Раяном?
Що з нею не так? Що таке?
- Ти маєш йому сказати. - Сказати що?
Добре, гаразд, боже. Йди нахрін.
Ти змушуєш мене сказати це: я записана на цей час до лікаря на аборт.
- ...17, 16, 15, 14, 13... - Бляха, так.
О так.
...11, 10,
- дев'ять, вісім, сім, шість. - Я все.
...п'ять, чотири, три, два...
Добре, треба вигадати нову назву
для проєкту, бо «сексфітнес.ком» уже зайнято.
Клятий Шопіфай.
- От гівнюки. - Добре, аеробіка...
Голий шейпінг. Тренуйся, тренуйся.
Тренуй... Тверкай. «Тверкай.ком».
Це воно. «Тверкай.ком».
Ти вмієш тверкати?
Ти думаєш, я не вмію?
- Покажи. - Чорт, вигадали тверк.
О, Майк повернувся.
- Вітаю. - Привіт, як справи?
Я зробив фрешу, хочеш?
Так, ага. Ти, мабуть, Стефані.
Не Стефані взагалі.
- Алі. - Так навіть краще.
Набагато краще, ніж Стефані.
Знаєш, що я тобі скажу. Багато хто так робить.
- Так. - Це як сік вичавлювати.
- Привіт усім. - Серйозно?
- Вибач за спізнення. - Та нічого.
- Привіт, я Барб. - Сара.
- Багато чула. - Я теж.
- Люба, як ти? - Милий.
- Ти як? - Я добре, це Теммі...
- Привіт. - Приємно познайомитись.
- ...з коледжу. - Та сама.
- Точно. - А чому ти не зняв
чохли? Виглядає так безглуздо.
Ну, тому що я не чекав сьогодні гостей.
Я знаю, але це займає лише пару секунд.
Теммі, тримай холодне пиво.
- Вона не п'є. - Можна води, просто води.
Як шопінг? Щось купили?
Просто жахливо.
Я думала поїхати по плитку в «Енн Сакс»...
А потім ми поїхали в інший магазин...
...і, врешті, так нічого й не знайшли.
Привіт.
Як тебе звати?
- Мене звати Грейс. - Вітаю, Грейс. Я Сара.
Дуже приємно познайомитись.
- О боже. - Це Грейсі.
- Привіт, мамо. - Привіт, люба.
- Привіт, мамо. - Привіт, сонечко.
- Це Елла, Зак та... - Колбі?
Саро, я розповідав Барб про дім Кенні в Оагу.
- Люба. - Що таке?
У мене проблеми з датами в сімейному календарі.
- Так. - Не пам'ятаєш...
- коли в нас весняні канікули? - Так, звісно.
Барб — чудова гольфістка, тож
- було б непогано... - Ти перебільшуєш.
- Я не казала цього. - Вона сказала.
Круто було б подорожувати з кимось, хто грає?
Ага.
- То поїхали разом. - Ти в картах.
- О, це карти? - Так.
О боже мій.
Звичайно, дитина твоя, ти знущаєшся?
- Добре. - Як можна бути таким грубим.
Добре, тихо.
Якщо ти спала з кимось іншим, я тебе не засуджуватиму.
- Ми ніколи це не обговорювали. - Обговорювали те, се, п'яте, десяте.
Одні суцільні обговорення.
Дівчатам не потрібні розмови.
Тільки хлопцям треба.
Тепер зрозуміло, чому ти останнім часом така схвильована.
- Я... - Я була трохи схвильована тим фактом,
що в мене в животі живе непроханий гість.
Ага.
Слухай, я можу підвезти тебе додому.
По дорозі заїдемо за морозивом.
Я зроблю тобі масаж ніг.
Я про тебе подбаю, гаразд?
Ти божевільна сучка.
- Вибач. - Нічого.
Я теж не могла заснути.
- Так добре. - Я цілуватиму тебе, доки
ця машина не злетить у повітря.
Просто поширяй трохи в небі.
Я зупиню час.
О боже! Нам ще стільки часу треба.
Я хочу робити це кожен день життя.
Ох, я так тебе кохаю.
Я кохаю тебе, бляха, Теммі.
Що ти зі мною зробила?
Довела тебе до оргазму.
Ні, я не про це.
Це було щось геть інакше.
Охрініти.
Таке відчуття, ніби лежиш у басейні з водою.
- У нас з Леном немає... - Такого сексу?
Взагалі ніякого сексу.
Так, у нас із Барб так само.
І я кажу: «Так, зараз».
І я спускаю свій погляд вниз на руку, а вона...
Вона тремтить, і я просто все пробелькотіла.
І... І мені шкода, що я її зненацька заскочила.
Це була...
Така трагічна несподіванка, але так уже сталося.
Тобто... Що зроблено, те зроблено.
Одній уже сказала, лишилося ще двом сказати.
Ну а потім уже, звісно,
і всій Північній Америці.
Дякую, що поділилася, Моро. Ти зробила це. Молодець.
На сьогодні це все.
Не забудьте зробити наші вправи на усвідомленість,
і до зустрічі наступного тижня.
Ходімо вип'ємо. Відсвяткуємо це.
- У мене АА після цього. - Що в тебе?
Анонімні алкоголіки, крихітко.
Я також не п'ю.
- Хочеш випити? - О, ні... Я кинув пити, вибач, люба.
- Прямо всі… - Нікого?
Розумієш,
я просто не хочу зараз повертатись назад у цей клятий Пелісейдс.
У мене такий...
Святковий настрій, і я сподівалася,
що зможу знайти якесь місце поблизу, щоб трохи, не знаю...
Просто...
Може, випити один святковий коктейль.
Я можу вмовити тебе розділити зі мною його, склавши мені компанію?
Добре. Мені треба буде піти трохи рано,
та можна прогулятись до мене, вдома є печиво,
яке терміново треба з'їсти.
Прогулянка?
Звучить так по-паризьки, я залюбки.
Ти Давіна, так?
- Саме так. - Таке гарне ім'я.
- Дуже дякую. - Ага.
А ти?
Я Мора.
Мора.
- Печиво. - Так і зробимо.
- Це щосереди відбувається? - Так, щосереди.
У мене взагалі готівки немає.
А чого це сидіння опущені?
О... Я опускала їх, коли їздила з Теммі обирати плитку.
Ні. Дитяче автокрісло було там.
- Яка різниця. - Велика різниця.
О боже, воно кріпиться з іншого боку.
- Вони люблять сидіти ось тут... - Гаразд.
- Давай поміняємо. - Добре.
- Ось, забирай. - Вибач, пропустиш мене?
- Візьми його. - Дай пройти.
Я пристібну його з іншого боку.
Тепер спізнюємось.
Я бачив, котра година.
Знаєш, Лене? Знову цей тон,
про який я вже тобі казала.
Серйозно, хочеш почати сваритися зараз, чи, може,
спочатку дітей до мами відвеземо?
Ввечері ти стаєш нестерпним.
Невже? Чому вона така мокра?
На задньому сидінні луснула пачка соку, чи що?
- Закі, Елло! - Тон?
Через мій тон дорікатимеш?
Послухай, яким тоном ти звертаєшся.
Запишу на диктофон і дам тобі послухати.
- Уперед, записуй. - Сама почуєш.
- Я куплю диктофон, я знайду де. - Щасти.
«У КАНТЕРА»
Я в цьому не винен.
Що таке «не винен»?
Вона брехала, що на пігулках?
Це була випадковість, чи ти це навмисне зробив?
У вас є соєвий крем-сир?
- Думаю, так. - Дякую.
Соєвий крем-сир? Що це, нахрін, таке?
Мій тренер каже, що молочні продукти
лишають шлаки в кишківнику, тому я
постійно пукаю, й це, найімовірніше, молочка.
Ага.
То вона робитиме аборт?
Звісно.
Ось, спробуй оце, люба.
Дякую.
Через тебе хтось раніше вагітнів?
- Ота, Карлі. - О, це супер.
Зважте сто грам, будь ласка.
Мама оскаженіє, якщо ти зміниш замовлення.
Я його не змінюю, я додаю.
Це додавання.
Ти ніколи не уявляєш його в себе вдома?
Як він їсть вечерю, яку готував на плиті,
сидячи на розкладному стільці
в одних трусах та шортах.
Ні, я ніколи цього не уявляв, ніколи.
- Навіщо? - Нічого не можу вдіяти.
Можна платити, скільки з нас?
Знаєш що? Гаразд.
Я просто повернуся за його причандалами для футболу
й завезу їх пізніше.
Боже, я вже звідси їх чую.
Це зайві 25 хвилин.
- Гарної неділі. - Ага.
Рятуйся, не заводь дітей.
...тобі б не довелось, якби все зібрала.
Ну, якщо ти бачив їх у коридорі,
чому ти просто не поклав їх в авто?
Бо я не роблю того, про що не просять,
тому, що не хочу мати потім проблеми.
- Ти теж? - Бо ти як мала дитина.
Давай ми заберемо дітей, а ви продовжите
займатись оцим?
Ти візьмеш це? Понесеш?
- Я це візьму. - Тоді ти бери це, а ти бери оце.
А ти це.
Чорт.
Чого набурмосилася?
У прогнозі передавали сльози?
Не повеселишся?
Будеш, як у воду опущена?
Елла забула свій нічник.
Так, зараз, він десь тут.
Один нічник.
Дякую.
Можеш іти.
Ти весь день будеш себе так поводити?
У той день... Тоді,
коли ми ще з Теммі спізнилися...
Ми були в батька вдома,
ходили й роздивлялись будинок,
а потім він зайшов... І він...
Був одягнутий, як жінка.
Постривай, що?
Я йду. Я вже йду.
Агов, Закі, моє...
Сара з Леном зараз прийдуть.
О, так. Радість моя, найкращий, як завжди.
- О, ось і ти. - Привіт.
- Салют. - Проходь, іди, йди.
Що? Хто змінив замовлення?
Алі захотіла соєвого крем-сиру.
З чого б це Алі хотіти соєвого крем-сиру?
А рибну намазку взяли? А овочі?
Ми нічого не прибирали. Лише «додали».
Я не їм молочні продукти.
Чудово. Я теж їх не їм.
- Відколи це? - Від зараз.
Я давно хотіла припинити їх їсти. У мене від них гази.
Так, напевно, у цьому причина.
Як справи в Еда?
Дивиться в одну точку.
А що кажуть лікарі?
Лікарі, лікарі.
А що кажуть лікарі? А що вони кажуть?
Напишу про це пісню.
А що кажуть лікарі?
Що він може залишитись таким до кінця життя.
Я встигну померти й гнитиму в домовині, поки хтось мене помітить.
Ну, то, може, допомога треба?
То, може, ти допоможеш?
Чи ти вже роботу знайшла?
Так я й думала.
А що кажуть лікарі?
Я виросла в Лос-Анджелесі.
У нас було все, як у звичайної єврейської сім'ї.
Це як «Музичний стілець».
Тобі виповнюється 25, і ти просто обираєш людину...
Яка, що стоїть ближче до тебе,
і тому ми виростили трьох дітей, ми жили в двох будинках,
у нас була купа домашніх тварин,
а потім фініта ля комедія.
- Розкажи про своїх дітей. - Так.
Сара, моя найстарша.
Я розповіла їй, вона сприйняла... Так, сприйняла це...
О, як гарно.
Вона прийняла це дуже спокійно.
Навіть занадто спокійно.
Думаю, вона тримає все в собі,
нічого не каже, а потім бац, з'являється висип.
Далі — Джоші.
Він мій дуже успішний син.
Працює в музичній сфері.
Він дуже, дуже, дуже,
хвилюється за імідж та репутацію, він...
Завжди в тренді, їсть у модних кафе,
носить модну куртку,
яка пасує до його модних окулярів, має модну дівчину,
і модний... Комбінезон.
Й остання, Алі, вона моя молодша.
Вона взагалі не напружувалася під час навчання, дуже розумна.
99 відсотків правильних відповідей на ЗНО.
Ого.
Надзвичайно кмітлива.
Але, здається, вона не здатна спуститися з небес...
на землю.
Можна до тебе в кімнату зайти?
- Звісно. - Вона така мила.
Я посиджу трохи перед твоїм трюмо.
Знаєш, золотко, попереду в нас ще
дуже довгий шлях, який доведеться пройти,
і ти ще на самому початку,
тому час навчитись не хвилюватися про те, що хтось там про тебе каже.
Моя дуже, дуже хороша подруга
сказала це, коли я розповіла їй про себе.
Вона сказала: «Знаєш, через п'ять років ти зрозумієш,
що поруч з тобою не залишиться жодного з усіх членів твоєї родини.
Жодного».
Твоя подруга мала рацію?
Ага.
Як сумно.
Хто це? Що трапилось?
Швидше сюди!
Не знаєш, де надувний матрац?
Ні, звідкіля мені знати, де він?
У мами з ноги йде кров.
Йде кров з ноги?
Так, випадково об рейку зачепилася.
- Я принесу. - Ні.
- Ні... не треба. - Я принесу.
У моєму віці шкіра тонка, як серветки.
Легенда про перстень тітоньки Ґіттел.
Надуєш цю штуку, будь ласка?
То що там за історія з цим перснем?
Хто ця тітонька Ґіттел? Сестра баби Рози, яка була в Треблінці?
Наші родичі були в концтаборі?
Це правда, що, поки вона чекала на свою смерть,
вона передала його комусь у черзі
за мить до того, як зайшла в газову камеру?
Поклади це. Твій батько хотів
мені освідчитися з ним.
І я сказала... «Ні в якому разі».
І змусила його купити іншу каблучку.
Ви тільки погляньте на них.
Уже пів години пройшло, ще сваряться.
Треба сховати намазку.
Не хочу, щоб вона засохла.
То й що, бляха?
Знаєш, твій батько завжди був дивакуватим.
Дивакуватим?
Хіба тут про дивакуватість мова?
Це як... Як жити в чужому тілі.
Можеш виявити розуміння?
Це як... Це ніби він...
Ніби він себе приховує.
Ніби він ховає себе все своє життя.
О, чорт. Не кажи Алі, добре?
Бо батько ще не встиг їй розповісти.
Що?
Пані.
Можна, будь ласка, бути обережнішою,
коли проходите повз наше стадо гусей?
Добре, офіцере. Я... Я проходжу повз них з максимальною обережністю.
Вам було б непогано вже зайти в дім.
З дітьми все добре? Ввімкни щось, «Крижане серце».
- Усе добре. - Ми зараз.
О боже мій. Що це?
- Соєвий крем-сир. - Це огидно.
Я не буду.
А я буду. Ніби непоганий смак.
- Дякую. - Гидота.
- Кляті каперси. - Будь ласка, швидше.
О, агов. Алі.
- Гей. - Кинь тарілку.
Алі.
Пані, ви дивитесь на найнебезпечнішого гусака.
Привіт…
Він вам руку відірве, чи щось гірше, через цю тарілку.
Кинь її! Кидай!
- Ліворуч! - Обійди її.
- Алі, кинь їм тарілку! - Алі...
Сховай їжу!
Цей птах може людину покусати.
Просто викинь тарілку!
Відходь.
Диви, як горлають.
Мій нічник працює лише тоді, коли всі жалюзі закриті.
Жалюзі закриті.
- Вимикаю? - Ага.
Виглядає так, ніби ти під водою, дядько Джоші.
Ти теж ніби під водою.
Ми разом під водою.
Так.
Весь цей дім під водами океану.
Ага.
ШАНГРІ-ЛА
Спочивай з миром, Мюррею.
О господи.
Він був нашою старою королевою.
Заходь, люба. Нічого страшного.
Ми перевіряли пошту одне одного, поливали вдома рослини.
Мені трохи ніяково, що я тут трохи нишпорю.
Усе гаразд. Мюррей не був би проти, чесно.
Усе добре.
Останнього разу ціна була близько двох тисяч.
Чесно, $2000 — це якось... Дешево.
Гаразд, уяви це.
Якщо ми нічого не робитимемо взагалі,
через вісім місяців тут з'явиться нова людина.
Нова людина, яка буде наполовину ти
- і наполовину я. - А що буде з «Глітером»?
Що буде з моєю кар'єрою?
Ти мав би мене розкручувати.
Я знаю, але подумай про всі можливості.
Наприклад, ми могли би поїхати в Топангу або в Північну Каліфорнію.
Купимо будиночок.
Народиться дитина. Можемо там записуватись.
Можемо прогулюватись
лісом, ти можеш погладшати і стати
стиглим персиком.
Не хочу бути персиком.
Добре, слухай, іди сюди.
Підійди сюди. Давай.
Будь ласка, присядь.
Гаразд.
Ми маємо одружитись.
Що це?
Це каблучка тітоньки Ґіттел.
Вона померла під час голокосту.
«Фу»? Що означає «фу»?
Голокост.
«Фу» через голокост?
Жодна дівчина не схоче, щоб їй освідчувалися
з каблучкою жертви Голокосту.
Агов?
Просто подумай про це.