Тату, привіт. Я приїхала допомогти тобі зібрати речі.
Добре.
Думаю, наступному Джоші розповім.
Гаразд. Хочеш, щоб ми разом з ним поговорили?
Ні, не треба, я сама впораюсь.
Добре, тоді я просто його сюди запрошу.
Як думаєш, він готовий?
Ні, до такого не підготуєшся. Це як дитину завести.
Одного дня вона просто з'являється на цей світ, і ти розбираєшся, що робити.
- Люба? - Що?
А ти приймаєш мене такою?
Господи, звісно, приймаю. Я навіть дуже рада.
- Справді? - Так, це...
Так надихає.
Знаєш, я так тішуся, що ти нарешті собою став.
Ми всі мусимо до цього йти.
Це, безумовно, не моя справа, але скільки ви вже разом з Теммі?
Не моя справа.
Я постійно про неї думаю.
Це як... Наче ми з нею знову
разом після стількох років,
і все сталося саме собою.
Тепер ми просто нерозлийвода.
Я повсякчасно пишу їй.
Не має значення що: «Чим займаєшся?»
«Їм сендвіч».
«Смачно?» — «Дуже».
Знаєш, ці дурниці, які ти робиш, коли закохуєшся в когось?
Не дуже.
Тобто, ти не любиш Лена?
Ні. Тобто, неважливо.
Тобто, я залишаюся з Леном.
Не йду. Я рада бути з ним.
Просто... Знаєш, мені було цікаво, як це, відчувати себе
коханою й жаданою кимось, хто дійсно має до тебе почуття?
Чому б тобі не розповісти йому?
Не хочу нікому ні про що розповідати...
Це зовсім... Про таке не говорять уголос.
Хто з вас забере енциклопедії?
Ніхто, тату.
Кому вони взагалі потрібні.
Цим енциклопедіям по двісті років.
Можна, я лишуся в тебе сьогодні на ніч?
Звичайно, люба.
ОЧЕВИДНЕ
1 СІЧНЯ 1994
Я хочу, аби ти знала, що я постійно про тебе думаю,
і мені дуже сподобалось твоє останнє повідомлення на автовідповідачі,
тому, прошу, залишай мені такі ще,
бо, коли я чую твій голос,
мені стає так добре.
Гаразд, мені, мабуть, час іти. Вибач, що так часто тобі дзвоню.
СУХІ СНІДАНКИ АЛЬФА БІТС
ДЖОШ ПФЕФЕРМАН
ЦІЛУЮ, РІТА
Кає, привіт. Не знаю, чому ти не передзвонюєш,
але я втомився залишати повідомлення на автовідповідачі, тому,
може, піднімеш слухавку і хоча б
привітаєшся?
Що тобі треба?
Джоше, чого ти хочеш?
Підійди сюди. Пішли, поговоримо.
У мене репетиція
Іди сюди.
Гаразд.
Секунду, хлопці. Я швидко. Що таке?
Де, в біса, Кая? Вона не відповідає на дзвінки.
- І на повідомлення. - Не знаю.
- Вона мене уникає? - Не можу сказати.
А вона, раптом, не казала, що ми одружуємося?
- Одружуєтесь? - Так.
- Я кохаю її. Я запропонував руку й серце. - О боже.
Який ти дивний і сумний дідуган.
Руку й серце? Ти в якомусь мультику живеш чи що?
А ти настільки ембріон, що ніколи не закохувалась?
- Та мільйон разів. - Дякую.
Тоді чого б тобі не вмовити її передзвонити
й домовитися про зустріч з Раяном?
Чого тобі?
Ти маєш приїхати, негайно,
тато змушує збирати весь цей мотлох,
щоб пожертвувати єврейській общині, зараз або ніколи.
Ні, я сьогодні не зможу.
А що з сухими сніданками робити?
Навіть не думай торкатись або відкривати будь-який з них.
Так, ну для цього трохи запізно, бо я зробила і те, й те.
Зворушливі листи й фото з тобою та стрьомною Ритою.
Я майже встигла забути, що між вами з нянею щось було.
Гаразд. Знаєш що? Я зараз приїду.
ЛОС-АЛЬТОС ГОТЕЛЬ
- Ті самі місячні камінчики? Ти дістала? - Ага.
- Покажеш? - Звісно.
Ось вони.
- Тобто, ефект, як від екстазі? - Так.
Ти знаєш, що треба закинутися снодійним
при відході, щоб голова не тріщала?
Що? Ні, перший раз про це чую.
Чудово, я роками його неправильно вживала.
Гаразд, то які в тебе плани? У мене субота й неділя вільні.
Може, поїдемо в парк?
Здається, останній раз я була там ще малою.
Вибач. Тепер я почуваюсь, як мудло.
У мене були плани, пов'язані з сексом.
Так, я не розповідала тобі,
що саме цим я й хотіла зайнятися з тим хлопцем із парку?
З яким хлопцем із парку?
Пам'ятаєш, тренер з парку?
То ти з ним зустрічаєшся?
Так, я повернулась, ми почали тренуватися,
а потім почали шпекатися, ну й пішло-поїхало.
Потім я познайомилася з його сусідом по хаті,
він просто неймовірно сексуальний,
тож я планувала трохи підсмажитися на рожні
і просто епічний вечір.
Що таке «підсмажитись на рожні»? Звучить гидотно.
Ти правда не знаєш, що це?
Ну, знаю буквально, — підсмажити курочку.
- Ти порно геть не дивишся? - Ні.
Мене воно трохи бентежить, тебе ні?
Вибач. Зачекай секунду.
Гаразд, уяви, що це я.
Я — ця свічка, білосніжна, розпалена свічка,
ця перечниця — це один хлопець,
а це... Уяви, що це теж перечниця.
Це хлопець номер два.
- То сусід чорношкірий. - Так.
Як це на тебе схоже, Алі.
Ця перечниця досліджує мою вагіну
ззаду,
а оця перечниця досліджує мій ротик,
і так я підсмажуюся.
- Ти просто жахлива. - Я знаю.
- Отже. - Так.
- Джош уже їде сюди. - Гаразд.
Що це таке? Що це все таке?
Це все, що я забираю.
- Оце й усе? - Ага.
Я прокинулась посеред ночі й подумала:
«Ти ж розумієш, що це просто речі, так?»
Усе, що мені треба, — це місце, де я можу жити спокійно.
- А ось і Джоші. - Ні. Це...
Це вантажівка проїхала.
Він уже скоро буде. Ти точно в нормі?
Камінґаут — це завжди нелегко.
- Я в нормі. - Добре.
Люблю тебе.
Тату, привіт, я тут.
Тату?
- Тату! - Ага.
- Привіт. - Привіт, дякую, що приїхав.
Сара мені сказала.
Слухай, я зроблю чай, хочеш?
У мене є содова. Можу налити води, вода точно є.
Ти через мене на роботу не спізнишся?
Я не на заводі працюю.
Зрозуміло.
Допомогти тобі віднести щось із цього в машину?
- З цього? - Так.
Чому ти мені не розказав?
Про що?
Від тебе смердить жіночими парфумами, як з дьюті-фрі.
Ти з кимось зустрічаєшся.
Хто вона?
Хто... То ви будете разом жити?
Це складне питання.
- Не сумніваюся. - То віднести це в машину?
Так, і якщо судити з аромату,
вона молодша за тебе на років на тридцять та трохи дивакувата, вгадав?
Вона не дивакувата.
«ДИКІ ЧАСИ» КНИГАРНЯ
«БЕТТІ ТА ВЕРОНІКА»
ЖУРНАЛ «ТРАНСФОРМАЦІЯ»
Випуск за минулий місяць.
Знаєш, ти можеш зробити собі особисту скриньку для пошти.
У мене дружина рахунками займається.
Так, у мене теж.
Подивись на мене. У мене повно таких паршивих ідей.
Знаєш, що зроби?
Можеш вклеїти це у журнал «Дім та інтер'єр»
або «Декораторіум».
- Мене звати Марк. - Я Морт.
- Купив? - Ага.
Хто буде «Баунті»?
- Я буду. - Гаразд.
- А хто буде «Снікерс»? - Я візьму.
Ти будеш це їсти?
- Я теж хочу «Баунті». - Тобі не можна, у тебе пломби.
Міняємось на «Снікерс».
Не люблю арахіс.
- Віддай. - Не віддам! Чекай!
- Агов. - Дай мені!
- Ні, припини! - Агов!
Щоб я від вас ані писку не чув!
- Пі. - Пі.
Дивись. Це місячні камінчики.
Так, виглядають як крек.
Ні, це мені подруга дала.
У неї лишилися зайві. У них суперефект.
Це навіть краще, ніж екстазі, у них у складі чистий МДМА.
Ага, а потім збирається у спинному мозку.
Ні. Вони без домішок,
і відходити дуже легко.
Їх навіть давали ветеранам,
які лікувались від ПТСР після Іраку.
Ну тоді ми точно маємо їх випити.
Дядько Сем хоче, щоб ти розважився з Алі.
- Це так мило. - Буде весело.
Може, запропонуємо Майку?
Агов, Майку, не хочеш з нами закинутися?
А що у вас є?
Як справи?
- Привіт. - Салют.
Баррі тебе шукає. Він у конференц-залі.
Добре.
- Привіт. - Салют.
- Є хвилинка? - Я трохи поспішаю. Раян тут.
Хочемо обговорити все з Каєю та Марго.
Так. Ми дуже швиденько.
Присядь і познайомся, це «Наркокур'єри».
- Як справи? - Вітаю.
Я тобі про них розповідав.
Почув на фестивалі, просто дах знесло.
Це от твоя спеціалізація, брате.
Я зараз тур організовую.
Не дуже певен, що матиму на це час.
Я збирався передати «Гліттер» Гленді на якийсь час,
тому швидко попрощаєшся,
і я одразу введу тебе в курс справи,
а всі деталі ми обговоримо з тобою пізніше, домовились?
Думаю, варто обговорити їх просто зараз.
Це все через Каю?
Що вона тобі сказала?
Бо якщо це вона попросила тебе мене звільнити, я маю право знати.
- Тямиш, про що я? - Сядь.
- Усе добре. - Баррі, що вона сказала?
У нас там є бейґли,
- і варто... - Баррі.
- ...спробувати салат. - Сядь.
Тільки не зараз.
Що вона тобі сказала?
Що не почувається в безпеці.
Може, потім?
Не почувається?
Поговоримо потім?
Що це має означати?
Взагалі-то, це я їх відкрив.
Я єдиний був того вечора в клубі Роксі, коли вони грали вперше,
ти, навпаки, не хотів мати з ними справу.
- Я за неї перед тобою заступався. - Чувак.
А тепер ти звільняєш мене через чортів...
- Нахрін це все! - Усі назад!
Тебе звільнено, чуваче!
Привіт.
Салют.
У мене є вільна година, ціла година, я весь твій.
Я скасував справу Ґрабмена.
Вигадав якусь хрінь.
То, може, розкажеш мені, що відбувається?
Я не знаю. Я просто...
Я просто втомилася, я вся на нервах.
Це як... Це щось типу...
Емоційного вигорання.
Здається, я чула, як хтось це по радіо сказав...
Я постійно виснажена.
Ти постійно виснажена?
Від чого?
Від чого ти виснажуєшся? У нас усім Сильвія займається.
Не знаю, чи в курсі ти,
але, взагалі-то, Сильвію я контролюю,
а ще я у чотирьох комітетах в «Айвенґо»
і в батьківській громаді.
Я готую до турніру з тріатлону.
Я плаваю в океані, щоб зібрати гроші в фонд боротьби з раком,
бо сподіваюсь, що якщо я захворію колись на рак грудей, хтось попливе заради мене.
Люба.
Ти в порядку? Як ти почуваєшся?
О господи.
Я не хочу, щоб ти на мене сердилась.
Я не серджуся.
Я розповідала, що працювала в кооперативі,
коли навчалась у коледжі?
Так от, я не казала, але я ще й жила там.
- Здається, казала. - Справді?
Але, мабуть, я не казала, що жила там
з Теммі.
Тобто, ми жили в одній кімнаті. Спали в одному ліжку.
Я була закохана в неї, Лене.
І досі в неї закохана.
Я зателефоную докторці Шомберґ,
- ми давно... - Ні.
...до неї не ходили.
- Лене, ні. - Я дзвоню.
Ні. Це не...
Ми тут ні до чого... Справа не в нас.
Справа в мені. Лене.
- Поговоримо з нею. - Це я.
Я запишу нас на прийом.
Лене, справа в мені.
У мені.
Ти не маєш права так зі мною чинити.
Я просто не можу інакше.
Я щойно був у Баррі.
Передзвоню пізніше, тату.
Що відбувається?
Не кажи, що це ти попросила мене звільнити.
Так, саме це я й попросила зробити.
Тобто, боже, що ще я мала робити?
Ти про дитину триндів безперестанку.
Так! Це серйозна річ.
Не знаю, чи ти зрозумієш,
як це важливо для мене.
Я майже все своє життя змарнував.
Хочу вчинити правильно.
То це ти про нас, гори, і я на фоні
бігаю навколо з молоком, що виплескується з грудей?
Це було безглуздо.
Бо ти так про мене дбаєш?
Це була безглузда ідея. Вибач.
Джоше, ти всього двічі був у мене вдома, і це другий раз.
І я ж наче не живу у Венісі,
Еко-Парку чи Сільвер-Лейк, не знаю...
Де одне переходить в інше.
Добре. Послухай, ти ніколи мене до себе не запрошувала.
Я б приїхав, якби ти попросила.
- Нормальний хлопець не питає. - Гаразд. Ну, я зараз тут.
Я тут, і я постійно приїжджатиму.
Я йду всередину, а ти ні.
Чекай, зажди.
Добре.
Не йди.
Кає, як це сталося?
Слухай, у тебе там наша дитинка,
я не думаю, що ти розумієш, наскільки це важливо.
Я вже зробила аборт.
Коли?
Вчора.
Чотири пігулки тайленолу. Взагалі нічого не відчула.
ШАНГРІ-ЛА
Я не змогла. Спасувала перед Джошем.
Мені дуже шкода.
- З хлопцями найважче. - Найважче.
- Так. - Цікаво, чому?
Ну, напевно, тому, що вони...
Вони не можуть перестати бачити в тобі свого батька,
з дівчатами в цьому плані легше.
Думаю, вони чутливіші.
- Може, прогуляємось? - Куди?
Знайдемо бар у західному Голлівуді,
просто щось вип'ємо.
Мені треба все Алі розповісти.
У мене душа не на місці, треба це зробити.
Майку, принеси три стакани води, будь ласка.
Зараз все стане дивним.
Якщо мені знесе дах, вам доведеться мене до тями вертати.
Серйозно? Думаєш, що впораєшся з нами обома?
Я тебе прошу. Я багато тренувалася.
Один раз живемо.
Це тобі.
До дна, ненормальні.
Хлопці, якщо чесно, ми зараз ціанід випили.
Жартую.
Вітаю, ви зателефонували Теммі Кешмен. Ви знаєте, що робити. То робіть.
Люба, я зробила це.
Я пішла від Лена. О боже мій.
Знаєш... Думаю, усе буде добре.
Думаю, з ним усе буде добре.
Треба тільки дітям розказати.
Я завтра їду з ними до батька.
Розказати їм завтра? Господи, не знаю.
Де ти, люба? Мені треба поговорити.
Подзвони мені, добре?
Таке відчуття, ніби ведмедя трахаю.
Мабуть, так печерні жінки почувалися.
Знаєш, на кого ти схожа?
На кішку. На дику кішку.
У мене була кішка, коли я був малий.
Колись ми всі були дітьми.
Дереку.
Ти занадто далеко від нас.
- Чому ти так далеко? - Не знаю, я...
Я так хочу пити.
Тоді поцілуй мене.
У мені 70% води.
Майку, привіт. Ти мене роздягаєш.
Майк мене роздягає.
- Це моя кицька? - Ага, це твоя кицька.
Чекай. Що ти робиш?
Я дам Майку твою кицьку, а тоді Майку — кицьку Дерека,
бо я тут просто посередниця.
- Що? - Бо в цій кімнаті ви маєте
- трахати один одного. - Що?
- Тому що цього... - Ні.
...ви справді хочете.
- Ні. - Ви дуже хочете
- кохати один одного. - Що?
Мабуть, я все.
Це твоя сучка.
Може, з нею щось не так?
Чому я маю їхати?
Привіт.
Сподіваюся, з Майком усе гаразд. У нього все добре?
Бувай.
Привіт.
У тебе класне авто.
Таке гарне.
Мабуть, так має почувати себе дитина в череві матері,
тільки, скоріш за все, руками так не зробиш.
У тебе таке гарне обличчя.
Звідки ти?
З Вірменії.
- То вся твоя родина зараз там? - Ага.
Тобі сумно через це?
Жити завжди сумно.
Можна я візьму цукерку?
Так, звичайно.
Вони саме для таких пасажирів, як ви.
Моя візитівка теж там.
Можливо, вам треба буде в аеропорт або ще кудись, я можу відвезти.
Тебе звати Тигран.
То ти просто купуєш ці цукерки
для людей, що поїдуть у твоїй машині?
Звісно. Я просто їду за ними в магазин.
Це надзвичайно зворушливо, що ти
спеціально їздиш у магазин, щоб купувати ці цукерки.
І мені дуже шкода через геноцид вірмен.
ТИ І Я БУЛИ Б КЛАСНА СІМ'Я
І Я ВІДЧУВАЮ, ЩО ЦІ СТОСУНКИ — ТЕ, ЩО МЕНІ ТРЕБА
Я ТЕБЕ ЗАВЖДИ КОХАТИМУ.
Дякую, Тигране.
Сподіваюсь, я заслужив на п'ять зірочок?
Звичайно, заслужив!
П'ять зірок, без проблем.
Будьте обережною.
ТАТКО МОБІЛЬНИЙ
Тату, привіт.
Хочеш заїхати?
Так, зараз просто чудово. Буду тільки рада!