Konečně mi dáváš smysl.
Jasně, tvoje pusa.
Jen se na ni podívej.
Je dokonalá.
Cítím každou vrásku.
Asi bych si měla pořídit zvlhčující krém.
Proboha, máma o tom ví?
Netuším, co máma ví a co ne.
Vidím tě naprosto zřetelně. Jako bych tě nikdy předtím neviděla.
-To bolí. -Promiň.
-Alexandro? -Ano?
Jsi v pořádku?
Je mi skvěle.
-Opravdu? -Nikdy mi nebylo líp.
Tatínku, bože můj!
Jak ti mám teď říkat?
Musíš posilovat.
Proto pořád balíš jen samý vyzábliny.
-Kristepane! -Přeperu tě.
Hej! Podívej se na mě.
Dívám se na tebe.
-Neřekneš to Ali, že ne? -Ne.
Strašně by vyváděla.
Do hajzlu.
Můžu si to půjčit?
-Jo. -Díky.
Ale vážně, Ali ani slovo, jasný?
Hoď se do klidu.
Řekla jsem, že jí to neřeknu.
Příšerně by vyváděla a byla by znechucená.
Prostě to založím do svý složky
rodinných tajemství Pfeffermanových.
Máš složku rodinných tajemství Pfeffermanových?
-Jo. -Povídej, co tam máš?
Díra v plotu. Všichni víme, jak tam vznikla.
Jo, o tom vím. Něco, co nevím?
Dobře.
Ali na střední prodávala Diazepam vaší mámy.
-Fakt? -Jo.
Kde myslíš, že furt brala peníze?
To je fakt hustý.
A pak ta ženská, co ti dělala chůvu,
všude tě vozila
a zneužívala tvý rozkošný, puberťácký tělíčko.
To bylo fakt zvrhlý.
Slovem „zvrhlý“ myslíš boží.
Fakt nechutný.
Myslíš splněnej vlhkej sen každýho 15letýho kluka?
-Čí vlhkej sen, Joshi? -Můj.
Co kdybys byl 15letá holka
a on byl 25ti letej kluk,
kterej by s tebou spal?
To ti nepřijde divný?
-Musím jít. -Počkej.
Pustíme si Dreamboat Annie.
Ty fakt nechceš bejt sám, co?
Nemel se tolik.
Promiň.
Ty clip-in vlasy ti k tvým krásně sednou.
Počkej si na to.
Hele, mnohem lepší, viď?
-Lepší objem. -Jo.
Skvělé.
Moc ráda se té paruky zbavím.
Konečně mi kůže může dýchat. Připadalo mi, že mám na hlavě šajtl.
Teď působíš mnohem silněji, jako kalifornská bohyně matka.
-Ne jako stříbrná liška? -Spíš jako šedivá gorila.
Ještě by to chtělo zavřít krám.
Kolena k sobě. Nedávej na odiv svou mužskou chloubu.
A nehrb se.
Narovnat a nosit se. Říká se tomu ženskost.
Jo.
Uhni.
Napravím ti chůzi.
-Nezapomeň na moje koleno. -Vím o něm.
Jdi a nebrblej. Může bejt?
-Dobře. -Kupředu.
-Nadechni se. -Dobře.
Nezadržuj tolik dech.
-Dobře. -Dýchej a polož se do toho.
Mám dýchat a položit se do toho?
Prosím.
-Najdi těžiště. -To je blbost.
-Dobrý den. -Přejete si?
Mám tu rezervaci na jméno Stephen Baker.
Dobře. Pan Baker.
Půjčíte mi kreditní kartu?
Zaplatím v hotovosti.
Kreditní karta je jen na vedlejší výdaje.
Ty taky zaplatím hotově.
Na výpisu se nic neobjeví, pokud nevyužijete minibar,
nebo si nepůjčíte film.
-Dobře. -Kryju vám záda.
-Tak tady ji máte. -Výborně, děkuju.
Váš klíč, pokoj 813.
Pokud vám to nevadí,
mohl bych poprosit
ještě o jeden klíč?
-Samozřejmě. -Děkuju.
Takhle mě ještě nikdo neviděl.
Mě taky ještě takhle nikdo neviděl.
Bože, jsi nádherná.
-Ahoj. -Ahoj.
Marcy.
Daphne Sparklesová.
Nelíbí. Chápu.
-Ne... -Nelíbí se ti to.
Jen to zní jako jméno pro striptérku.
Promiň.
Ale nesedí ti to.
Potřebuješ něco
elegantního.
Jsi Maura.
Jak se jmenuješ?
Marcy. A ty?
Maura.
Ahoj!
Ahoj, zlato, tak co? Řeklas to Barb?
Jak to šlo? Jak to šlo?
Dobrý. Dobrý, dobrý, dobrý.
Super. Takže je v pohodě? Přežila to?
Jo, je v pohodě.
Teda, tentokrát na to úplně nedošlo.
-Cože? -Musím počkat
na příští sezení.
Poradkyně přišla pozdě, takže začátek byl trochu divnej,
a než jsem se stihla nadechnout,
Barb začala mluvit o lupusu svojí sestry.
Říkala jsem ti, že má její sestra Joni lupus?
Ne.
Tak má.
A Barb byla...
Byla z toho špatná, takže jsem usoudila,
že jí to řeknu, až bude víc v pohodě, aby...
Pojď sem.
Pojď sem, pojď sem.
Řeknu jí to, dobře? Fakt.
Budeme spolu, jasný?
Jen na to jdeš strašně rychle.
Jsi jako...
Jako malej kolibřík.
Jako mrňavej kolibřík
s velkýma kozama.
Nemůžu se jich přestat dotýkat.
Bože, co to se mnou je?
Podívej, co se mnou děláš.
Vydrž.
-Ty vole! -Co?
Táta to řekl Ali.
Do hajzlu.
Bože můj!
Byla jsi u toho sjetá?
Prakticky jsem se s ním snažila muchlovat.
Kristepane!
Měl nalakovaný nehty na nohou,
a protože má mrňavej malíček,
nalakoval si kůžičku.
Bože, ona. Ona si nalakovala kůžičku.
Proboha!
-Tohle je tak divný! -Šílený!
Naprosto šílený.
Taky jsem ho přejmenovala. Ji.
Ji? Jeho? Jak mu mám říkat? Jí?
Jaks ho přejmenovala?
Začala jsem mu říkat „maťka“.
-„Maťka“? -Jo, jako mamka a taťka.
-Maťka. -Vlastně je to roztomilý.
Není! Je to šílený!
-Potřebuju čurat. Šílený! -Maťka.
-Máma o tom ví?
Ne, a neříkej jí to.
-Budeš pít to kafe? -Proboha!
-Josh. Ten o tom ví? -Ne, a jemu taky ani slovo.
-Musíme mu to říct. -Ne, nesmíme.
Je to skoro jako šikana,
-když to trans neudělá sám. -Cože?
Jako bys v jídelně někoho svlíkla
a nutila ho sníst oběd u stolu.
-Vygoogli si to. -Kristepane. Vygoogli si to sama.
Počkat, jak dlouho o tom víš?
Jak jsi to zjistila?
Vkradla jsem se k němu domů
a on přišel převlečenej za ženskou.
Jak jako vkradla?
Bože, příšerně mě bolí hlava.
Natáhni nohy, udělám ti masáž.
Byla...
Byla jsem tam s Tammy.
Cashmanovou?
Já to říkala! Fakt!
Já vím.
Cos tam s ní dělala? Prasečinky?
Přestaň. Je to láska, jasný?
-Prosím tě. -Opravdu. Je to...
Udělala mě tak, že jsem stříkala.
Cože?
-Myslíš ženskej výstřik? -Jo.
To neexistuje.
-Existuje. -Je to moč, Sarah.
-Není. -Ale no tak.
Ali, jde to z úplně jiný dírky
a taky to voní jinak. Voní to moc příjemně.
Fakt, voní to jako... Jako...
Jako tobogán v mořským akvaparku.
Trochu slaně a čistě.
Mám toho plný auto.
Počkat, co Len?
Nevím.
Nevím, nevím, nevím.
-Mám to vzít? -Ne.
-Ne, ne. -Jen s mrknu, kdo volá.
Hádej, kdo to je.
-Maťka. Volá maťka. -Ne, ne, ne.
Ahoj, tati, tady Sarah.
Jo, jsem u ní.
Spím.
-Podívej se z okna. -Co? Dobře.
Jsem tu.
-Vidím tě. -Jo.
-Pojďte dolů. -Dobře.
Hned jsme dole.
Co?
Někdo chce jít na brunch.
Do hajzlu.
Proboha.
-Koukej, jaký má vlasy. -Ahoj.
Ahoj, tati.
Krásné. Máš to nové?
-Díky. -Myslím tohle.
-Bundu? -Je nádherná.
-Díky. -Ahoj, krásko.
-Sluší ti to. -Děkuju.
-Ahoj, kotě. -Ahoj.
Je jí trochu blbě.
-Musíme ji nakrmit. -Pojď.
-Jak se máš? -Dobře.
Mám pár otázek,
který nebudou úplně příjemný.
Dobře.
Věděli naši, že spolu... Co spolu děláme?
-Samozřejmě, že to věděli. -Dobře.
Všichni to věděli.
Nevyhodili tě?
Ne. Vždyť jsi byl u toho.
Takže jim nevadilo, co spolu děláme?
Máš opravdu zvláštní rodiče, zlato. Vždyť to víš.
Nechtěli to zarazit?
Mluvili jste o tom?
Probrali to s tebou?
Proč se mě na to ptáš?
Mám právo to vědět.
Takhle se mnou mluvit nebudeš.
Nesmím se tě na nic ptát?
Nemůžeš mi to říct? Prosím?
Byli jsme zamilovaní, Joshi. Zamilovaní.
Nemůžeš sem jen tak přijít a ptát se mě na tyhle věci,
jako bych byla úplně cizí,
-jako bys ani... -Dobře, fajn.
To je v pořádku.
Vždycky všechno komplikuješ mnohem víc,
než je třeba.
Uvidíme se, dobře?
Chlápek, cos mi ho dohodil na opravu klimatizace, se vůbec neukázal.
Dobře, Rito, zavolám mu.
Víte, mám trochu pochybnosti o novém bytě,
pračka je na drobné,
takže neustále cinkám a shromažďuju mince.
Neměl by sis prát sám, tati.
Pošlu ti Sylvii, vypere ti.
Dobrý den.
Nechtěly byste být první v L.A., dámy,
kdo vyzkouší novou kosmetiku od Canticle?
-Ne! -Je to tekutý zázrak.
Ne, mám hlad jako vlk.
Vyzkoušíme to.
-Do Patia? -Jo.
Tak to si tak hodinu počkáte.
-Tak bychom to mohly zkusit. -Ne, hodina!
-Chceš... -Moc ráda.
Počkejte u nás, až nával opadne.
Dobře.
Žízeň? Máme vodu s okurkami.
Chce to zkusit. Pojď.
Je v tom i máta.
Jen pro info,
když teď budeš trávit čas v tomhle světě,
nalíčení je zdarma,
ale očekávají, že si ty šminky pak koupíš
a jeden přípravek stojí asi 100 babek.
Chci nalíčit.
-Fakt? -Jo.
Je to moc dobrý.
-Vynikající. -Viď?
Chcete mi říct,
že jste doteď netušila, kde máte T-zónu?
Ano.
-Chudinko malá. -Co mi nanášíte?
Tohle je linka.
Fajn.
Můžete se podívat.
Bože můj.
Viďte? Svěží lícní kosti.
Neskutečně svěží.
-Vypadá to skvěle. -Als, mrkej na moje oči.
Svěží.
-Vidím je. -Co vy na to?
Jo, víc tady toho, pudru a báze.
Kolik stojí ta báze?
150 dolarů.
Jo, víc báze.
Opravdu nechcete barvu?
-Ne, nechci... -Ne?
Líbí se mi tohle. Co to je?
Nový pudr...
-Jo, to je ono. -Chcete pudr?
Obočí opravdu necháme, jak je?
Ano, opravdu.
-Protože... -Ne, díky.
Kolik fotek si uděláš?
Večer přijde Tammy,
tak jí chci ukázat, jak jsem sexy.
Vy lesbičky jste fakt divný.
A váčky jsou pryč.
Opravdu?
Peptidy v séru fungují okamžitě.
Netušila jsem, že mám váčky.
Asi bych si ho měla koupit, viďte?
Ano. Větší nebo menší balení?
Vezme si to menší.
Ano, to „menší“.
Doporučoval bych k tomu toner,
aby se mělo sérum na čem uchytit.
Dobře, měla bych si koupit celou řadu.
I já bych si ráda koupila celou řadu.
Cože?
Kdo si dá borůvkové lívance?
-Pane jo. -Díkybohu!
-Potřebuju čurat. -Já taky.
Já taky, pěkně nás tou okurkovou vodou nalévali.
-Záchody jsou tady? -Jo, dámský.
Dobře, já asi...
Ne, pojď, je to v pořádku.
Pojď se mnou.
Tolik se mi zase nechce...
-Mně jo. -Dobře.
Klidně mě předběhni, tati,
nepotřebuju nutně.
-Ať jde Ali. -Říkala „tati“?
To je chlap?
-Mami. -Co?
Vidíš toho šedivýho člověka?
Podle mě je to chlap.
Řekla mu „tati“.
Promiňte, jste muž?
Jste na dámských záchodech.
Ano, my víme. Díky.
-Pane. -Díky.
Slyšíte mě, pane? Jste na dámách
a on je jasně muž.
Je to můj otec, a je žena.
Má právo tu bejt.
To teda nemá. Víte co?
Volám ochranku. Jsou tu dívky,
-které z vás mají trauma. -Jo?
Myslíte ty uhihňaný kravky?
Vypadají na trauma.
Takhle s mými dětmi nemluvte!
A vy tak nemluvte s mým otcem!
Váš otec je úchyl!
A vy jste zasraná píča!
-Fajn, jdeme. -Ali!
-Jo, vypadněte. -Ali.
-Nepotřebuješ čurat, tati? -Ne, dobrý.
-Běžte. -Jdeme.
Pěknej den.
Jsi v pořádku?
Budu.
Bože, proč to dělá teď?
Proč mu to tak dlouho trvalo?
Dobrej, můžu to vrátit?
Nechci říct, že mi to zkazí den, ale zkazí mi to den.
V hotovosti. Děkuju.
-Do prdele! -Co?
Tammy to zrušila.
„Promiň, zlato, dneska to padá.“
Tak jindy.
Ne, něco se děje. Mám pocit, jako by...
Takovej divnej pocit. Jako by...
Kurva!
Co? Musím počkat na peníze.
Sráč.
Hoši! Hoši!
Trochu to ztlumte, prosím!
Haló?
Do háje!
Volá mi nájemník.
Prosím? Tady správce.
Haló?
Ztlumte to!
Ztlumte ten kravál, debilové!
Nejste tu, kurva, sami!
Ztlumte to, buzeranti!
Kristepane!
Je tu zákaz kouření!
Nejste tu sami!
HOLIČSTVÍ
Tak polez.
Dělej, pojď se mnou.
-Kristepane, seš jak stalkerka. -Nasrat, neříkej mi stalkerko.
Musíš Barb říct pravdu.
Řeknu. Příští tejden, dobře?
-Potřebujeme poradkyni... -Řekni jí to hned.
Opustila jsem kvůli tobě manžela.
-Nenutila jsem tě. -Cože?
Řeklas, že se mnou chceš bejt až do smrti.
Co? Kdy jsem...
Řekla: „Chci tě šukat každej den až do smrti.“
-Nevzpomínáš si. -Šukaly jsme!
A?
Lidi při tom říkají kraviny.
Neznamená to, že se jim změní život.
Miluju tě, Tammy.
A cítím se připravená. Otevřená a upřímná.
Jenže se bojím, že si to všechno jen představuju,
že ty to tak nemáš.
Něco mi říká, že to budeš furt oddalovat.
Zahodila jsem kvůli tobě celej život,
takže potřebuju, abys jí to řekla.
Bože můj. Vážně?
Tak běž do hajzlu. Běž si žít svůj život.
Hej, vrať se! Hej, hej, hej!
Vrať se sem.
Poslyš...
Miluješ mě?
Ano.
Kurva.
Tak jí o mně řekni.
HOTEL A APARTMÁNY
Obyčejnej chleba.
Rozbil se mi toustovač.
Kristepane.
Vypadáš jako punk-rocková brokolice.
Potřebovala jsem změnu.
Mluvils s tátou?
Mám to v plánu. Proč?
Měl by ses mu ozvat.
Jo.
Co je s tebou?
To ta holka, cos zbouchnul?
Žádný těhotenství už není.
Je toho teď na mě moc.
Seš v pořádku?
Jo.
Jasně.
Ale jo.
Zatancuj si se mnou.
Kreativní dohled: Kristýna ní.